PSALMIT
PSALMIT
PSALMIT 17
1. Daavidin rukous. Kuule, Herra, minun oikeata asiaani, tarkkaa minun
huutoani, ota korviisi minun rukoukseni, joka ei lähde petollisilta huulilta.
2. Sinulta tulee minulle oikeus, sinun silmäsi katsovat sitä, mikä oikein on.
3. Sinä koettelet minun sydäntäni, tarkkaat sitä yöllä, sinä tutkit minua, mutta et mitään löydä. Jos minä pahaa ajattelen, ei se käy suustani ulos.
4. Mitä ihmiset tehköötkin, sinun huultesi sanassa minä pysyn ja kavahdan väkivaltaisen teitä.
5. Minun askeleeni pysyvät sinun poluillasi, minun jalkani eivät horju.
6. Minä huudan sinua avukseni, sillä sinä vastaat minulle, Jumala; kallista korvasi minun puoleeni, kuule minun puheeni.
7. Osoita ihmeellinen armosi, sinä, joka pelastat vihamiesten vallasta ne, jotka turvaavat sinun oikeaan käteesi.
8. Varjele minua niinkuin silmäterää, kätke minut siipiesi suojaan
9. jumalattomilta, jotka tahtovat minut tuhota, verivihollisiltani, jotka minua saartavat.
10. He ovat sulkeneet tunnottomat sydämensä, heidän suunsa puhuu ylvästellen.
11. He ovat kintereillämme, he jo kiertävät meidät, he vaanivat silmillään, lyödäksensä maahan.
12. Hän on niinkuin saalista himoitseva leijona, niinkuin nuori leijona, joka piilossa väijyy.
13. Nouse, Herra, astu hänen eteensä. Paiskaa hänet maahan. Vapahda miekallasi minun sieluni jumalattomista,
14. kädelläsi ihmisistä, Herra, tämän maailman ihmisistä, joiden osa on tässä elämässä, joiden vatsan sinä täytät antimillasi, joiden pojat tulevat ravituiksi ja jotka jättävät yltäkylläisyytensä lapsilleen.
15. Mutta minä saan nähdä sinun kasvosi vanhurskaudessa, herätessäni ravita itseni sinun muotosi katselemisella.
1. Daavidin rukous. Kuule, Herra, minun oikeata asiaani, tarkkaa minun
huutoani, ota korviisi minun rukoukseni, joka ei lähde petollisilta huulilta.
2. Sinulta tulee minulle oikeus, sinun silmäsi katsovat sitä, mikä oikein on.
3. Sinä koettelet minun sydäntäni, tarkkaat sitä yöllä, sinä tutkit minua, mutta et mitään löydä. Jos minä pahaa ajattelen, ei se käy suustani ulos.
4. Mitä ihmiset tehköötkin, sinun huultesi sanassa minä pysyn ja kavahdan väkivaltaisen teitä.
5. Minun askeleeni pysyvät sinun poluillasi, minun jalkani eivät horju.
6. Minä huudan sinua avukseni, sillä sinä vastaat minulle, Jumala; kallista korvasi minun puoleeni, kuule minun puheeni.
7. Osoita ihmeellinen armosi, sinä, joka pelastat vihamiesten vallasta ne, jotka turvaavat sinun oikeaan käteesi.
8. Varjele minua niinkuin silmäterää, kätke minut siipiesi suojaan
9. jumalattomilta, jotka tahtovat minut tuhota, verivihollisiltani, jotka minua saartavat.
10. He ovat sulkeneet tunnottomat sydämensä, heidän suunsa puhuu ylvästellen.
11. He ovat kintereillämme, he jo kiertävät meidät, he vaanivat silmillään, lyödäksensä maahan.
12. Hän on niinkuin saalista himoitseva leijona, niinkuin nuori leijona, joka piilossa väijyy.
13. Nouse, Herra, astu hänen eteensä. Paiskaa hänet maahan. Vapahda miekallasi minun sieluni jumalattomista,
14. kädelläsi ihmisistä, Herra, tämän maailman ihmisistä, joiden osa on tässä elämässä, joiden vatsan sinä täytät antimillasi, joiden pojat tulevat ravituiksi ja jotka jättävät yltäkylläisyytensä lapsilleen.
15. Mutta minä saan nähdä sinun kasvosi vanhurskaudessa, herätessäni ravita itseni sinun muotosi katselemisella.
Re: PSALMIT
![Kuva](https://www.kotimaa24.fi/wp-content/uploads/sites/2/2020/04/Jeesuksen-k%C3%A4det-400x235.jpg)
Herra on hyvin hiljaa .. hiljaisuus on kammiossa.
PSALMIT 62
1. Veisuunjohtajalle; Jedutunin tapaan; Daavidin virsi.
2. Jumalaa yksin minun sieluni hiljaisuudessa odottaa, häneltä tulee minulle apu.
3. Hän yksin on minun kallioni, minun apuni ja turvani: en minä suuresti horju.
4. Kuinka kauan te yhtä miestä ahdistatte, hänet yhdessä surmataksenne, niinkuin hän olisi kaatuva seinä, niinkuin murrettu muuri?
5. He vain pitävät neuvoa, miten syöstä hänet korkeudestaan. He rakastavat valhetta, he siunaavat suullansa ja kiroavat sydämessänsä. Sela.
6. Odota yksin Jumalaa hiljaisuudessa, minun sieluni, sillä häneltä tulee minun toivoni.
7. Hän yksin on minun kallioni, minun apuni ja turvani: en minä horju.
8. Jumalassa on minun apuni ja kunniani. Minun väkevyyteni kallio, minun turvani on Jumala.
9. Turvatkaa häneen joka aika, te kansa; vuodattakaa hänen eteensä sydämenne. Jumala on meidän turvamme. Sela.
10. Vain tuulen henkäystä ovat ihmiset, vain valhetta ihmisten lapset: kaikki he nousevat vaa'assa ylös köykäisempinä kuin tuulenhenkäys.
11. Älkää luottako väkivaltaan, älkää turhaan panko toivoanne ryöstettyyn tavaraan. Jos rikkautta karttuu, älkää siihen sydäntänne kiinnittäkö.
12. Kerran on Jumala sanonut, kahdesti olen sen kuullut: väkevyys on Jumalan.
13. Ja sinun, Herra, on armo; sillä sinä maksat kullekin hänen tekojensa mukaan.
Re: PSALMIT
Psalmi 67
Veisuunjohtajalle kielisoittimilla virsi, laulu.
2. Jumala olkoon meille armollinen ja siunatkoon meitä, hän valistakoon kasvonsa meille, - Sela
3. Että maan päällä tunnettaisiin sinun tiesi, kaikissa pakanakansoissa sinun apusi.
4. Sinua, Jumala, kansat kiittäkööt, sinua kaikki kansat kiittäkööt.
5.Iloitkoot ja riemuitkoot kansakunnat, sillä sinä tuomitset kansat oikein ja johdatat kansakunnat maan päällä. Sela.
6. Sinua Jumala kansat kiittäkööt, sinua kaikki kansat kiittäkööt.
7. Maa on satonsa antanut. Siunatkoon meitä Jumala, meidän Jumalamme.
8. Siunatkoon meitä Jumala, ja peljätkööt häntä kaikki maan ääret.
Meidän turvamme on ikiaikojen Jumala.
Veisuunjohtajalle kielisoittimilla virsi, laulu.
2. Jumala olkoon meille armollinen ja siunatkoon meitä, hän valistakoon kasvonsa meille, - Sela
3. Että maan päällä tunnettaisiin sinun tiesi, kaikissa pakanakansoissa sinun apusi.
4. Sinua, Jumala, kansat kiittäkööt, sinua kaikki kansat kiittäkööt.
5.Iloitkoot ja riemuitkoot kansakunnat, sillä sinä tuomitset kansat oikein ja johdatat kansakunnat maan päällä. Sela.
6. Sinua Jumala kansat kiittäkööt, sinua kaikki kansat kiittäkööt.
7. Maa on satonsa antanut. Siunatkoon meitä Jumala, meidän Jumalamme.
8. Siunatkoon meitä Jumala, ja peljätkööt häntä kaikki maan ääret.
Meidän turvamme on ikiaikojen Jumala.
"Kirkas aamu pian koittaa. Jälkeen aikojen yön. Päivä varjot jo voittaa. Kautta Golgatan työn. Huomenkellojen soiton Kaiku sielussa soi. Meille kertoen: Voiton Jeesus matkaamme toi."
Re: PSALMIT
https://www.koivuniemi.com/raamattu/?ti ... +119%3A132
119:1 Autuaat ne, joiden tie on nuhteeton, jotka Herran laissa vaeltavat!
119:2 Autuaat ne, jotka ottavat vaarin hänen todistuksistaan, jotka etsivät häntä kaikesta sydämestänsä,
..... jatka linkistä.
119:1 Autuaat ne, joiden tie on nuhteeton, jotka Herran laissa vaeltavat!
119:2 Autuaat ne, jotka ottavat vaarin hänen todistuksistaan, jotka etsivät häntä kaikesta sydämestänsä,
..... jatka linkistä.
Re: PSALMIT
PS 63: 7 Kun minä vuoteessani sinua muistan ja ajattelen sinua yön vartiohetkinä
8. Sillä sinä olet minun apuni, ja sinun siipiesi suojassa minä riemuitsen.
9. Minun sieluni riippuu sinussa kiinni, sinun oikea kätesi tukee minua.
8. Sillä sinä olet minun apuni, ja sinun siipiesi suojassa minä riemuitsen.
9. Minun sieluni riippuu sinussa kiinni, sinun oikea kätesi tukee minua.
"Kirkas aamu pian koittaa. Jälkeen aikojen yön. Päivä varjot jo voittaa. Kautta Golgatan työn. Huomenkellojen soiton Kaiku sielussa soi. Meille kertoen: Voiton Jeesus matkaamme toi."
Re: PSALMIT
PSALMIT 71
1. Sinuun, Herra, minä turvaan, älä salli minun joutua häpeään
iankaikkisesti.
2. Pelasta minut, vapahda minut vanhurskaudessasi, kallista korvasi minun puoleeni ja auta minua.
3. Ole minulle kallio, jolla saan asua ja jonne aina saan mennä, sinä, joka olet säätänyt minulle pelastuksen. Sillä sinä olet minun kallioni ja linnani.
4. Jumalani, vapauta minut jumalattoman kädestä, väärän ja väkivaltaisen kourista.
5. Sillä sinä olet minun toivoni, Herra, Herra, minun turvani hamasta nuoruudestani.
6. Sinä olet minun tukeni syntymästäni saakka, sinä päästit minut äitini kohdusta; sinua minä alati ylistän.
7. Monelle minä olen kuin kummitus, mutta sinä olet minun vahva suojani.
8. Minun suuni on täynnä sinun kiitostasi, täynnä sinun ylistystäsi kaiken päivää.
9. Älä heitä minua pois minun vanhalla iälläni, älä hylkää minua, kun voimani loppuu.
10. Sillä minun viholliseni puhuvat minusta; ne, jotka väijyvät minun henkeäni, neuvottelevat keskenänsä:
11. "Jumala on hänet hyljännyt; ajakaa häntä takaa ja ottakaa kiinni, sillä auttajaa ei ole".
12. Jumala, älä ole minusta kaukana, Jumalani, riennä minun avukseni.
13. Joutukoot häpeään ja hukkukoot ne, jotka vainoavat minun sieluani; peittäköön häpeä ja pilkka ne, jotka hankkivat minulle onnettomuutta.
14. Mutta minä odotan alati, ja yhäti minä sinua kiitän.
15. Minun suuni on julistava sinun vanhurskauttasi, sinun pelastustekojasi kaiken päivää, sillä niiden määrää en minä tunne.
16. Herran, Herran väkeviä tekoja minä tuon julki, minä ylistän sinun vanhurskauttasi, sinun ainoan.
17. Jumala, sinä olet opettanut minua hamasta nuoruudestani, ja yhä vielä minä sinun ihmeitäsi julistan.
18. Älä, Jumala, minua hylkää vanhaksi ja harmaaksi tultuani, niin minä julistan sinun käsivartesi voimaa nousevalle polvelle, sinun väkevyyttäsi kaikille vielä tuleville.
19. Jumala, sinun vanhurskautesi ulottuu hamaan korkeuksiin, sinun, joka teet niin suuria. Jumala, kuka on sinun vertaisesi?
20. Sinä, joka olet antanut meidän kokea paljon ahdistusta ja onnettomuutta, sinä virvoitat meidät jälleen henkiin, ja maan syvyyksistä sinä tuot meidät takaisin.
21. Anna minun arvoni kasvaa ja lohduta minua jälleen.
22. Niin minä myös ylistän harpulla sinua, sinun uskollisuuttasi, minun Jumalani, soitan kanteleella kiitosta sinulle, sinä Israelin Pyhä.
23. Minun huuleni riemuitsevat, kun minä sinulle soitan, ja myös minun sieluni, jonka sinä olet lunastanut.
24. Minun kieleni julistaa sinun vanhurskauttasi kaiken päivää, sillä häpeään ja pilkkaan ovat joutuneet ne, jotka hankkivat minulle onnettomuutta.
.. tällaiset tuntemukset minulla elämässäni tänään ....
1. Sinuun, Herra, minä turvaan, älä salli minun joutua häpeään
iankaikkisesti.
2. Pelasta minut, vapahda minut vanhurskaudessasi, kallista korvasi minun puoleeni ja auta minua.
3. Ole minulle kallio, jolla saan asua ja jonne aina saan mennä, sinä, joka olet säätänyt minulle pelastuksen. Sillä sinä olet minun kallioni ja linnani.
4. Jumalani, vapauta minut jumalattoman kädestä, väärän ja väkivaltaisen kourista.
5. Sillä sinä olet minun toivoni, Herra, Herra, minun turvani hamasta nuoruudestani.
6. Sinä olet minun tukeni syntymästäni saakka, sinä päästit minut äitini kohdusta; sinua minä alati ylistän.
7. Monelle minä olen kuin kummitus, mutta sinä olet minun vahva suojani.
8. Minun suuni on täynnä sinun kiitostasi, täynnä sinun ylistystäsi kaiken päivää.
9. Älä heitä minua pois minun vanhalla iälläni, älä hylkää minua, kun voimani loppuu.
10. Sillä minun viholliseni puhuvat minusta; ne, jotka väijyvät minun henkeäni, neuvottelevat keskenänsä:
11. "Jumala on hänet hyljännyt; ajakaa häntä takaa ja ottakaa kiinni, sillä auttajaa ei ole".
12. Jumala, älä ole minusta kaukana, Jumalani, riennä minun avukseni.
13. Joutukoot häpeään ja hukkukoot ne, jotka vainoavat minun sieluani; peittäköön häpeä ja pilkka ne, jotka hankkivat minulle onnettomuutta.
14. Mutta minä odotan alati, ja yhäti minä sinua kiitän.
15. Minun suuni on julistava sinun vanhurskauttasi, sinun pelastustekojasi kaiken päivää, sillä niiden määrää en minä tunne.
16. Herran, Herran väkeviä tekoja minä tuon julki, minä ylistän sinun vanhurskauttasi, sinun ainoan.
17. Jumala, sinä olet opettanut minua hamasta nuoruudestani, ja yhä vielä minä sinun ihmeitäsi julistan.
18. Älä, Jumala, minua hylkää vanhaksi ja harmaaksi tultuani, niin minä julistan sinun käsivartesi voimaa nousevalle polvelle, sinun väkevyyttäsi kaikille vielä tuleville.
19. Jumala, sinun vanhurskautesi ulottuu hamaan korkeuksiin, sinun, joka teet niin suuria. Jumala, kuka on sinun vertaisesi?
20. Sinä, joka olet antanut meidän kokea paljon ahdistusta ja onnettomuutta, sinä virvoitat meidät jälleen henkiin, ja maan syvyyksistä sinä tuot meidät takaisin.
21. Anna minun arvoni kasvaa ja lohduta minua jälleen.
22. Niin minä myös ylistän harpulla sinua, sinun uskollisuuttasi, minun Jumalani, soitan kanteleella kiitosta sinulle, sinä Israelin Pyhä.
23. Minun huuleni riemuitsevat, kun minä sinulle soitan, ja myös minun sieluni, jonka sinä olet lunastanut.
24. Minun kieleni julistaa sinun vanhurskauttasi kaiken päivää, sillä häpeään ja pilkkaan ovat joutuneet ne, jotka hankkivat minulle onnettomuutta.
.. tällaiset tuntemukset minulla elämässäni tänään ....
Re: PSALMIT
Psalmi 117 Kaikki kansat ylistäkööt Herraa.
Kiittäkää Herraa, kaikki pakanat, ylistäkää häntä, kaikki kansat.
Sillä hänen armonsa meitä kohtaan on voimallinen, ja Herran uskollisuus pysyy iankaikkisesti.
HALLELUJA!
Kiittäkää Herraa, kaikki pakanat, ylistäkää häntä, kaikki kansat.
Sillä hänen armonsa meitä kohtaan on voimallinen, ja Herran uskollisuus pysyy iankaikkisesti.
HALLELUJA!
"Kirkas aamu pian koittaa. Jälkeen aikojen yön. Päivä varjot jo voittaa. Kautta Golgatan työn. Huomenkellojen soiton Kaiku sielussa soi. Meille kertoen: Voiton Jeesus matkaamme toi."
Re: PSALMIT
Aamen! Taitaa olla aika herätä odottamaan Herraa!
Jeesus, sä Herramme, sua seurata tahdomme.
Kanssamme kulje eteenpäin, yhdessä, yksittäin.
https://herrannimessa.blogspot.com
Kanssamme kulje eteenpäin, yhdessä, yksittäin.
https://herrannimessa.blogspot.com
Re: PSALMIT
PSALMIT 90
1. Mooseksen, Jumalan miehen, rukous. Herra, sinä olet meidän turvamme
polvesta polveen.
2. Ennenkuin vuoret syntyivät ja sinä loit maan ja maanpiirin, iankaikkisesta iankaikkiseen olet sinä, Jumala.
3. Sinä palautat ihmiset takaisin tomuun ja sanot: "Palatkaa jälleen, te ihmisten lapset".
4. Sillä tuhat vuotta on sinun silmissäsi niinkuin eilinen päivä, joka meni ohitse, ja niinkuin öinen vartiohetki.
5. Sinä huuhdot heidät pois; he ovat kuin uni, ovat kuin ruoho, joka aamulla kukoistaa:
6. aamulla se kasvaa ja kukoistaa, mutta illalla se leikataan ja kuivettuu.
7. Sillä me hukumme sinun vihasi voimasta, ja sinun kiivastuksesi voimasta me häviämme pois.
8. Meidän pahat tekomme sinä asetat eteesi, salaiset syntimme kasvojesi valkeuteen.
9. Niin kaikki meidän päivämme kuluvat sinun vihasi alla, vuotemme päättyvät meiltä kuin huokaus.
10. Meidän elinpäivämme ovat seitsemänkymmentä vuotta taikka enintään kahdeksankymmentä vuotta; ja parhaimmillaankin ne ovat vaiva ja turhuus, sillä ne kiitävät ohitse, niinkuin me lentäisimme pois.
11. Kuka ajattelee sinun vihasi ankaruutta, sinun kiivauttasi, niin että hän sinua pelkäisi?
12. Opeta meitä laskemaan päivämme oikein, että me saisimme viisaan sydämen.
13. Herra, palaja jälleen. Voi, kuinka kauan? Armahda palvelijoitasi.
14. Ravitse aamulla meitä armollasi, suo meille iloa ja riemua kaikkina päivinämme.
15. Suo meidän iloita yhtä monta päivää, kuin olet nöyryyttänyt meitä, yhtä monta vuotta, kuin olemme kovaa kokeneet.
16. Saakoot palvelijasi nähdä sinun tekosi ja heidän lapsensa sinun kunniasi.
17. Ja tulkoon osaksemme Herran, meidän Jumalamme, laupeus. Suo menestyä meille kättemme työn; niin, suo menestyä meidän kättemme työn.
1. Mooseksen, Jumalan miehen, rukous. Herra, sinä olet meidän turvamme
polvesta polveen.
2. Ennenkuin vuoret syntyivät ja sinä loit maan ja maanpiirin, iankaikkisesta iankaikkiseen olet sinä, Jumala.
3. Sinä palautat ihmiset takaisin tomuun ja sanot: "Palatkaa jälleen, te ihmisten lapset".
4. Sillä tuhat vuotta on sinun silmissäsi niinkuin eilinen päivä, joka meni ohitse, ja niinkuin öinen vartiohetki.
5. Sinä huuhdot heidät pois; he ovat kuin uni, ovat kuin ruoho, joka aamulla kukoistaa:
6. aamulla se kasvaa ja kukoistaa, mutta illalla se leikataan ja kuivettuu.
7. Sillä me hukumme sinun vihasi voimasta, ja sinun kiivastuksesi voimasta me häviämme pois.
8. Meidän pahat tekomme sinä asetat eteesi, salaiset syntimme kasvojesi valkeuteen.
9. Niin kaikki meidän päivämme kuluvat sinun vihasi alla, vuotemme päättyvät meiltä kuin huokaus.
10. Meidän elinpäivämme ovat seitsemänkymmentä vuotta taikka enintään kahdeksankymmentä vuotta; ja parhaimmillaankin ne ovat vaiva ja turhuus, sillä ne kiitävät ohitse, niinkuin me lentäisimme pois.
11. Kuka ajattelee sinun vihasi ankaruutta, sinun kiivauttasi, niin että hän sinua pelkäisi?
12. Opeta meitä laskemaan päivämme oikein, että me saisimme viisaan sydämen.
13. Herra, palaja jälleen. Voi, kuinka kauan? Armahda palvelijoitasi.
14. Ravitse aamulla meitä armollasi, suo meille iloa ja riemua kaikkina päivinämme.
15. Suo meidän iloita yhtä monta päivää, kuin olet nöyryyttänyt meitä, yhtä monta vuotta, kuin olemme kovaa kokeneet.
16. Saakoot palvelijasi nähdä sinun tekosi ja heidän lapsensa sinun kunniasi.
17. Ja tulkoon osaksemme Herran, meidän Jumalamme, laupeus. Suo menestyä meille kättemme työn; niin, suo menestyä meidän kättemme työn.
Re: PSALMIT
Sinettisormus kirjoitti: ↑21 Helmi 2022, 09:29 Opeta meitä laskemaan päivämme oikein, että me saisimme viisaan sydämen.
Mutta Herran palvelijan ei sovi riidellä, vaan hänen tulee olla lempeä kaikkia kohtaan, kyetä opettamaan ja pahaa kärsimään.
2. Tim. 2:24
2. Tim. 2:24
Re: PSALMIT
PSALMIT 118
1. Kiittäkää Herraa, sillä hän on hyvä; sillä hänen armonsa pysyy
iankaikkisesti.
2. Näin sanokoon Israel; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
3. Näin sanokoon Aaronin suku; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
4. Näin sanokoot ne, jotka Herraa pelkäävät; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
5. Ahdistuksessani minä huusin Herraa, Herra vastasi minulle ja asetti minut avaraan paikkaan.
6. Herra on minun puolellani, en minä pelkää; mitä voivat ihmiset minulle tehdä?
7. Herra on minun puolellani ja auttaa minua, ja minä saan ilolla katsella vihamiehiäni.
8. Parempi on luottaa Herraan, kuin turvata ihmisiin.
9. Parempi on luottaa Herraan, kuin turvata ruhtinaihin.
10. Kaikki pakanat piirittivät minua - Herran nimessä minä lyön heidät maahan.
11. He piirittivät minua joka taholta - Herran nimessä minä lyön heidät maahan.
12. Niinkuin mehiläiset he minua piirittivät - he sammuvat kuin tuli orjantappuroissa. Herran nimessä minä lyön heidät maahan.
13. Sinä sysäsit minua kovasti, että kaatuisin, mutta Herra auttoi minua.
14. Herra on minun väkevyyteni ja ylistysvirteni, ja hän tuli minulle pelastajaksi.
15. Riemun ja pelastuksen huuto kuuluu vanhurskaitten majoissa: Herran oikea käsi tekee väkeviä tekoja.
16. Herran oikea käsi korottaa, Herran oikea käsi tekee väkeviä tekoja.
17. En minä kuole, vaan elän ja julistan Herran töitä.
18. Herra minua kyllä kuritti, mutta kuolemalle hän ei minua antanut.
19. Avatkaa minulle vanhurskauden portit, käydäkseni niistä sisälle kiittämään Herraa.
20. Tämä on Herran portti: vanhurskaat käyvät siitä sisälle.
21. Minä kiitän sinua siitä, että vastasit minulle ja tulit minulle pelastajaksi.
22. Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi.
23. Herralta tämä on tullut; se on ihmeellistä meidän silmissämme.
24. Tämä on se päivä, jonka Herra on tehnyt; riemuitkaamme ja iloitkaamme siitä.
25. Oi Herra, auta, oi Herra, anna menestys!
26. Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen; me siunaamme teitä Herran huoneesta.
27. Herra on Jumala, ja hän antoi valon meille loistaa. Sitokaa juhlauhrit köysillä alttarin sarviin asti.
28. Sinä olet minun Jumalani, ja sinua minä kiitän. Minun Jumalani, sinua minä kunnioitan.
29. Kiittäkää Herraa, sillä hän on hyvä; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
1. Kiittäkää Herraa, sillä hän on hyvä; sillä hänen armonsa pysyy
iankaikkisesti.
2. Näin sanokoon Israel; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
3. Näin sanokoon Aaronin suku; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
4. Näin sanokoot ne, jotka Herraa pelkäävät; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
5. Ahdistuksessani minä huusin Herraa, Herra vastasi minulle ja asetti minut avaraan paikkaan.
6. Herra on minun puolellani, en minä pelkää; mitä voivat ihmiset minulle tehdä?
7. Herra on minun puolellani ja auttaa minua, ja minä saan ilolla katsella vihamiehiäni.
8. Parempi on luottaa Herraan, kuin turvata ihmisiin.
9. Parempi on luottaa Herraan, kuin turvata ruhtinaihin.
10. Kaikki pakanat piirittivät minua - Herran nimessä minä lyön heidät maahan.
11. He piirittivät minua joka taholta - Herran nimessä minä lyön heidät maahan.
12. Niinkuin mehiläiset he minua piirittivät - he sammuvat kuin tuli orjantappuroissa. Herran nimessä minä lyön heidät maahan.
13. Sinä sysäsit minua kovasti, että kaatuisin, mutta Herra auttoi minua.
14. Herra on minun väkevyyteni ja ylistysvirteni, ja hän tuli minulle pelastajaksi.
15. Riemun ja pelastuksen huuto kuuluu vanhurskaitten majoissa: Herran oikea käsi tekee väkeviä tekoja.
16. Herran oikea käsi korottaa, Herran oikea käsi tekee väkeviä tekoja.
17. En minä kuole, vaan elän ja julistan Herran töitä.
18. Herra minua kyllä kuritti, mutta kuolemalle hän ei minua antanut.
19. Avatkaa minulle vanhurskauden portit, käydäkseni niistä sisälle kiittämään Herraa.
20. Tämä on Herran portti: vanhurskaat käyvät siitä sisälle.
21. Minä kiitän sinua siitä, että vastasit minulle ja tulit minulle pelastajaksi.
22. Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi.
23. Herralta tämä on tullut; se on ihmeellistä meidän silmissämme.
24. Tämä on se päivä, jonka Herra on tehnyt; riemuitkaamme ja iloitkaamme siitä.
25. Oi Herra, auta, oi Herra, anna menestys!
26. Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen; me siunaamme teitä Herran huoneesta.
27. Herra on Jumala, ja hän antoi valon meille loistaa. Sitokaa juhlauhrit köysillä alttarin sarviin asti.
28. Sinä olet minun Jumalani, ja sinua minä kiitän. Minun Jumalani, sinua minä kunnioitan.
29. Kiittäkää Herraa, sillä hän on hyvä; sillä hänen armonsa pysyy iankaikkisesti.
Hep.4:16. Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan.
Re: PSALMIT
PSALMIT 84
1. Veisuunjohtajalle; veisataan kuin viininkorjuulaulu; koorahilaisten
virsi.
2. Kuinka ihanat ovat sinun asuinsijasi, Herra Sebaot!
3. Minun sieluni ikävöitsee ja halajaa Herran esikartanoihin, minun sydämeni ja ruumiini pyrkii riemuiten elävää Jumalaa kohti.
4. Löysihän lintunen majan ja pääskynen pesän, johon se poikasensa laskee: sinun alttarisi, Herra Sebaot, minun kuninkaani ja minun Jumalani.
5. Autuaat ne, jotka sinun huoneessasi asuvat! He kiittävät sinua alati. Sela.
6. Autuaat ne ihmiset, joilla on voimansa sinussa, joilla on mielessänsä pyhät matkat!
7. Kun he käyvät Kyynellaakson kautta, he muuttavat sen lähteitten maaksi, ja syyssade peittää sen siunauksilla.
8. He käyvät voimasta voimaan, he astuvat Jumalan eteen Siionissa.
9. Herra, Jumala Sebaot, kuule minun rukoukseni, ota se korviisi, Jaakobin Jumala. Sela.
10. Jumala, meidän kilpemme, käännä katseesi, katso voideltusi kasvoja.
11. Sillä yksi päivä sinun esikartanoissasi on parempi kuin tuhat muualla; mieluummin minä olen vartijana Jumalani huoneen kynnyksellä, kuin asun jumalattomien majoissa.
12. Sillä Herra Jumala on aurinko ja kilpi; Herra antaa armon ja kunnian, ei hän kiellä hyvää niiltä, jotka nuhteettomasti vaeltavat.
13. Herra Sebaot, autuas se ihminen, joka sinuun turvaa!
1. Veisuunjohtajalle; veisataan kuin viininkorjuulaulu; koorahilaisten
virsi.
2. Kuinka ihanat ovat sinun asuinsijasi, Herra Sebaot!
3. Minun sieluni ikävöitsee ja halajaa Herran esikartanoihin, minun sydämeni ja ruumiini pyrkii riemuiten elävää Jumalaa kohti.
4. Löysihän lintunen majan ja pääskynen pesän, johon se poikasensa laskee: sinun alttarisi, Herra Sebaot, minun kuninkaani ja minun Jumalani.
5. Autuaat ne, jotka sinun huoneessasi asuvat! He kiittävät sinua alati. Sela.
6. Autuaat ne ihmiset, joilla on voimansa sinussa, joilla on mielessänsä pyhät matkat!
7. Kun he käyvät Kyynellaakson kautta, he muuttavat sen lähteitten maaksi, ja syyssade peittää sen siunauksilla.
8. He käyvät voimasta voimaan, he astuvat Jumalan eteen Siionissa.
9. Herra, Jumala Sebaot, kuule minun rukoukseni, ota se korviisi, Jaakobin Jumala. Sela.
10. Jumala, meidän kilpemme, käännä katseesi, katso voideltusi kasvoja.
11. Sillä yksi päivä sinun esikartanoissasi on parempi kuin tuhat muualla; mieluummin minä olen vartijana Jumalani huoneen kynnyksellä, kuin asun jumalattomien majoissa.
12. Sillä Herra Jumala on aurinko ja kilpi; Herra antaa armon ja kunnian, ei hän kiellä hyvää niiltä, jotka nuhteettomasti vaeltavat.
13. Herra Sebaot, autuas se ihminen, joka sinuun turvaa!
Hep.4:16. Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan.
Re: PSALMIT
![Kuva](https://imageproxy.youversionapi.com/320x320/https://s3.amazonaws.com/static-youversionapi-com/images/base/3348/1280x1280.jpg)
Hep.4:16. Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan.
Re: PSALMIT
Herra On Minun Paimeneni.
Psalmi 23.
http://www.perea.fi/sana-sinulle/
Psalmi 23.
http://www.perea.fi/sana-sinulle/
* * *Herra On Minun Paimeneni
Psalmi 23
"Herra on minun Paimeneni, ei minulta mitään puutu.
Viheriäisille niityille Hän vie minut lepäämään; virvoittavien vetten tykö Hän minut johdattaa. Hän virvoittaa minun sieluni. Hän ohjaa minut oikealle tielle nimensä tähden. Vaikka minä vaeltaisin pimeässä laaksossa, en minä pelkäisi mitään pahaa, sillä Sinä olet minun kanssani; Sinun vitsasi ja sauvasi minua lohduttavat. Sinä valmistat minulle pöydän minun vihollisteni silmien eteen. Sinä voitelet minun pääni öljyllä; minun maljani on ylitsevuotavainen. Sula hyvyys ja laupeus seuraavat minua kaiken elinaikani; ja minä saan asua Herran huoneessa päivieni loppuun asti."
*
I. Jeesus on Hyvä Paimen.
Herra Jumala on minun Paimeneni. Ja minä olen Hänen lampaansa, jos olen luovuttanut elämäni Kristukselle. Ajattele, miten läheistä, lämmintä ja huolehtivaa suhdetta tämä kuvaa Jumalan ja ihmisen välillä. Kristus on sinun Hyvä Paimenesi. Hän ei ole joku kova tuomari, joka on aina syyttämässä ja tuomitsemassa sinua, kun teet väärin. Eikä Hän myöskään ole joku etäinen kuningas palatsissaan, jota me emme voisi koskaan tavata tai lähestyä. Ei. Vaan Kristus on sinun hyvä Paimenesi. Paimen, joka on koko ajan, päivin ja öin, sinun kanssasi.
Ja niin kuin tiedämme, lampaat myös kuulevat ja tuntevat oman paimenensa äänen ja seuraavat sitä vaikka pimeässä; niin kuin mekin saamme kuulla Sanassa Jeesuksen äänen ja seurata sitä. Tämän äänen kautta Hän ohjaa meidät oikealle tielle. Tiedämme, että tämä maailma on täynnänsä vääriä ja houkutteleviä valheen ääniä, jotka kutsuvat meitä tykönsä. Mutta me emme tunne niitä. Siksi me emme seuraa niitä, vaan Kristuksen ääntä, jonka me kuulemme Sanassa.
Johanneksen Evankeliumin luvusta 10 luemme Jeesuksen sanat, jakeista 10 ja 11: ”Varas ei tule muuta kuin varastamaan, tappamaan ja tuhoamaan. Minä olen tullut, että heillä olisi elämä ja yltäkylläisyys. Minä olen se Hyvä Paimen. Hyvä Paimen antaa henkensä lampaittensa edestä”. Paimen suojelee siis lampaitansa. Daavidista, tämä Psalmin kirjoittajasta, kerrotaan, että jos susi tai karhu hyökkäsi hänen laumansa kimppuun, niin hän tarttui sitä parrasta kiinni ja paiskasi sen maahan, niin että vihollinen joutui luikkimaan pakoon! Samalla tavalla Jeesuskin suojelee sinua ja minua. Kun Hän näkee, että vihollinen hyökkää sinun elämääsi, niin Hän ei salli sen vahingoittaa sinua. Niin kuin Sana sanoo: ”Hän ei salli sinun jalkasi horjua”. Hän tulee ja taistelee sinun puolestasi. Hän on suojaava varjo sinun oikealla puolellasi! Ja ”Hyvä Paimen antaa henkensä lammastensa edestä”. Hän mieluummin itse kuolee, kuin näkee lammastensa kuolevan. Golgatalla Hän onkin tämän jo tehnyt! Hän kuoli, ettei sinun tarvitse kuolla.
Sitten sanotaan eräs asia, josta me valitettavasti olemme hyvin usein eri mieltä Sanan kanssa: ”Herra on minun Paimeneni, ei minulta mitään puutu”. Näin sanoo Sana, mutta vaikka me täällä Suomessakin elämme vielä todellisen yltäkylläisyyden keskellä, niin monesti me kristitytkin haluamme aina vain lisää ja aina vain enemmän. ”Minulta puuttuu sitä ja minulta puuttuu tätä!” Sen sijaan Sana opettaa, että meidän pitäisi tyytyä siihen, mitä meillä on. Saamme olla siitä kiitollisia sekä luottaa siihen, ettei Jumala jätä meitä pulaan. Kun Herra on minun Paimeneni, ei minulta todellakaan mitään puutu. Minulla on kaikkea, mitä tarvitsen. Ja jos minulla ei ole jotakin, niin ilmeisestikään minä en sitä tarvitse.
Ehdotankin tässä, että jos niin ei vielä ole elämässäsi, niin voit sydämessäsi rukoilla: ”Herra, anna anteeksi, että olen yrittänyt itse paimentaa itseäni. Tule sinä tänään minun Paimenekseni. Annan elämäni Sinulle!”.
II. Vihreät Niityt ja Virvoittavat Veet.
*
Seuraavaksi Daavid kertoo, kuinka Hyvä Paimen johdattaa meidät ”vihreille niityille ja tyynten vetten äärelle lepäämään”. Juuri tätähän me suomalaisetkin aina näin kesäisin kaipaamme ja etsimme. Me hakeudumme luontoon ja vetten ääreen. Onkin sanottava, että meillä on Suomessa valtavan kaunis Jumalan luoma luonto!
Ehkäpä tämä ihmisten pakeneminen kaupungeista mökeille kertoo jotakin siitä kaipauksesta, minkä Jumala on asettanut jokaisen ihmisen sydämeen. Vain Jumalan tekojen äärellä me löydämme levon ja rauhan. Sen äärellä, mitä ihminen on tehnyt, me tulemme aina enemmän tai vähemmän levottomiksi. Tämän oli Daavid kokenut: ”Sinä Herra, johdatat minut vihreille niityille ja tyynten vetten äärelle lepäämään”. Tämä maailma on ahdistusta ja levottomuutta täynnä, ihan minne vain katseesi käännätkin, mutta kuten Paavali sanoo: ”Kristus on meidän rauhamme!”. Tänäänkin Hän vielä kutsuu meitä: ”Tulkaa minun tyköni kaikki työtätekeväiset ja raskautetut, niin minä annan teille levon!”.
III. Kuoleman Varjon Laakso
*
Elämässä on eräs paikka, jossa tämä Kristuksen meille tarjoama lepo tulee meitä lähemmäksi ja meille kalliimmaksi kuin missään muualla. Daavid viittaa siihen jakeessa 4: ”Vaikka minä vaeltaisin kuoleman varjon laaksossa, en minä pelkäisi mitään pahaa, sillä sinä olet minun kanssani”.
Tuo sana ’vaeltaa’ ei tarkoita pelkästään fyysistä vaeltamista, eikä vain käväisemistä jossakin, vaan hyvin usein Raamatussa se käännetään ’elämän vaellukseksi’. Puhutaan Israelin kansan erämaavaelluksesta; tai usein todetaan Jumalan lapsesta, että ”hän vaelsi Jumalansa yhteydessä niin ja niin kauan ja meni sitten isiensä lepoon”.
Jostakin tällaisesta on nyt tässäkin kysymys: "...vaikka minä vaeltaisin kuoleman varjon laaksossa...". On kyse siitä hengellisestä todellisuudesta, jossa me vaellamme, olemme ja elämme. Toisinaan tuo todellisuus voi ja saa olla auringon paistetta, viheriäisiä niittyjä ja virvoittavia vesiä. Muistaisimmepa vain silloin olla kiitollisia Jumalalle jokaisesta seesteisestä päivästä, jonka Hän meille suo. Mutta toisinaan Jumalan lapsi voi joutua vaeltamaan, jopa elämään Kuoleman Varjon Laaksossa, niin kuin Israelin kansa vaelsi erämaassa. Tuollainen erämaa ja pimeä laakso tuntuu usein meistä loputtomalta.
Nyt jos tämä on se hengellinen todellisuus, jossa sinä vaellat: kenties sairaana, kivuissa, masentuneena, kiusattuna, tai syntiin langenneena, tahtoisin kuitenkin rohkaista sinua tämän Psalmin kautta muutamalla seikalla.
Ensinnäkin, Daavid oli ollut ja elänyt tuollaisissa pimeissä laaksoissa. Huomaa, mitä hän sanoo: ”Vaikka minä joutuisin tällaiseen kamalaan paikkaan, en kuitenkaan pelkäisi mitään pahaa”. Eli vaikka nyt jostain syystä minun elämässäni onkin niin, että pimeys peittää kaiken, eikä valoa näy – vaikka olisin sairas, vaikka olisin uupunut ja väsynyt, vaikka olisin syvälle syntiin langennut – siltikään minun ei Jumalan lapsena tarvitse pelätä mitään pahaa.
Miksi? Yhdestä ainoasta syystä: ”Sillä, sinä Kristus, olet minun kanssani!”. Sairasvuoteen äärellä; masentunutta lohduttaen ja langenneen nostaen, Kristus on omien lampaittensa kanssa. Näin on, koska meidän autuutemme, pelastuksemme ja taivasosuutemme ei sittenkään ole kiinni elämämme olosuhteista, tai tunteistamme, jotka voivat kavalasti pettää meidät. Vaan meidän autuutemme on kiinni yhdessä ainoassa sanassa: Kristus Jeesus, Hyvä Paimen. Daavid siis oikeastaan sanoo: Vaikka minulle tapahtuisi mitä tahansa tässä pimeässä maailmassa, niin Herra minut korjaa, Herra minut pelastaa. Oi, minkä pelastusvarmuuden me voimmekaan löytää tämän Psalmin äärellä!
On totta, että kun vaeltaa pimeydessä, niin ei näe mitään muuta kuin pimeyden. Tiedän itsekin tämän. Mutta panepa merkille Daavidin sanavalinta: ”Vaikka minä vaeltaisin kuoleman varjon laaksossa..”. Hän ei puhu kuoleman laaksosta – mikä olisikin muuten pahempi juttu – vaan hän puhuu kuoleman varjoista. Uskon tämän muistuttavan meitä tänäänkin siitä, että kuolema ja kaikki siihen liittyvät pimeyden voimat – ovat voitettuja voimia. Kristus kukisti ne Golgatalla, niin että mekin saamme sanoa Paavalin tavoin: ”Kuolema, missä on sinun otasi?! Kuolema, missä on sinun voittosi!?”. On aivan, kuin me lähtisimme mukaan kilpailuun, josta me tietäisimme jo lopputuloksen; tietäisimme varmasti, että minun joukkueeni voittaa! Ja niinhän me tiedämmekin, sillä Kristus on hankkinut meille voiton, ja siksi Raamattu sanoo: ”Tämä on se voitto, joka on voittanut maailman: Meidän uskomme!”.
Sentähden ystävät – niin pelottavia, ahdistavia, ja pimeitä hetkiä kuin me saatammekin elämässämme joutua läpi käymään, tahtoisin muistuttaa tässä sekä itseäni että sinua: Ne ovat kuitenkin vain varjoja! Ne ovat varjoja kuolemasta ja sen menneestä vallasta. Me saamme kuitenkin tänään olla elämän ja armon perillisiä!
Kun armon aurinko saa nousta sydämiimme ja Kristus saa sijaa meissä yhä enemmän, niin nuo kuoleman varjot lyhenevät ja lyhenevät – kunnes lopulta niitä ei enää ole. On vain Jumalan kirkkaus ja iankaikkinen ilo Hänen luonansa. Sinne, Jumalan Taivaaseen saattakoon meidät Jumalan ”sula hyvyys ja armo”, joista tämä Psalmi lupaa, että ne seuraavat meitä kaikkina elämämme päivinä. Ne seuraavat meitä ilossa ja onnessa, mutta myös mustassa murheen laaksossa.Sillä Hyvä Paimen, Jeesus, on luvannut, ettei Hän ikinä hylkää omia lampaitaan, eivätkä he ikinä huku. Vaan Hän antaa meille iankaikkisen elämän. Amen.
Hep.4:16. Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan.
Re: PSALMIT
Tämä Psalmi tuli vastaan ja puhutteli vahvasti tähän maailman hetkeen:
PSALMIT 78
1. Aasafin mietevirsi. Kuuntele, kansani, minun opetustani, kallistakaa
korvanne minun suuni sanoille.
2. Minä avaan suuni mietelmiin, tuon ilmi muinaisaikojen arvoituksia.
3. Mitä olemme kuulleet, minkä olemme saaneet tietää ja mitä isämme ovat meille kertoneet,
4. sitä me emme heidän lapsiltansa salaa, vaan me kerromme tulevalle polvelle Herran ylistettävistä teoista, hänen voimastansa ja ihmeistänsä, jotka hän on tehnyt.
5. Hän asetti todistuksen Jaakobiin, hän sääti Israeliin lain ja käski meidän isiemme julistaa ne lapsillensa,
6. että jälkipolvi saisi ne tietää, saisivat tietää vastedes syntyvät lapset, ja nekin nousisivat ja kertoisivat niistä lapsillensa.
7. Niin nämä panisivat uskalluksensa Jumalaan eivätkä unhottaisi Jumalan tekoja, vaan ottaisivat hänen käskyistänsä vaarin.
8. Ja niin ei heistä tulisi, niinkuin heidän isistänsä, kapinoitseva ja niskoitteleva polvi, sukupolvi, jonka sydän ei pysynyt lujana ja jonka henki ei pysynyt uskollisena Jumalalle.
9. Efraimin lapset, asestetut jousimiehet, kääntyivät pakoon taistelun päivänä.
10. Eivät he pitäneet Jumalan liittoa, eivät tahtoneet vaeltaa hänen lakinsa mukaan,
11. vaan he unhottivat hänen suuret tekonsa ja hänen ihmeensä, jotka hän heille näytti.
12. Heidän isiensä nähden hän ihmeitä teki Egyptin maassa, Sooanin kedolla.
13. Hän halkaisi meren ja vei heidät sen läpi, hän seisotti vedet roukkioksi.
14. Hän johdatti heitä päivän aikaan pilvellä ja tulen valolla kaiket yöt.
15. Hän halkoi kalliot erämaassa ja juotti heitä runsaasti, kuin syvistä vesistä.
16. Hän juoksutti puroja kalliosta ja vuodatti virtanaan vettä.
17. Yhä he kuitenkin tekivät syntiä häntä vastaan ja olivat uppiniskaisia Korkeimmalle erämaassa.
18. He kiusasivat Jumalaa sydämessänsä, vaatien ruokaa himonsa tyydyttämiseksi.
19. Ja he puhuivat Jumalaa vastaan sanoen: "Voikohan Jumala kattaa pöydän erämaassa?
20. Katso, hän kyllä kallioon iski, ja vedet vuotivat ja purot tulvivat; mutta voiko hän antaa myös leipää tai hankkia kansallensa lihaa?"
21. Sentähden Herra, kun hän sen kuuli, julmistui; ja tuli syttyi Jaakobissa, ja Israelia vastaan nousi viha,
22. koska he eivät uskoneet Jumalaan eivätkä luottaneet hänen apuunsa.
23. Hän käski pilviä korkeudessa ja avasi taivaan ovet;
24. hän satoi heille ruuaksi mannaa, hän antoi heille taivaan viljaa.
25. Ihmiset söivät enkelien leipää; hän lähetti heille evästä yllin kyllin.
26. Hän nosti taivaalle itätuulen ja ajoi voimallaan esiin etelätuulen;
27. hän antoi sataa heille lihaa kuin tomua, siivekkäitä lintuja kuin meren hiekkaa;
28. hän pudotti ne leirinsä keskeen, yltympäri asuntonsa.
29. Niin he söivät ja tulivat kylläisiksi; mitä he olivat himoinneet, sitä hän salli heidän saada.
30. Eivät olleet he vielä himoansa tyydyttäneet, ja ruoka oli vielä heidän suussaan,
31. kun heitä vastaan jo nousi Jumalan viha: hän tappoi heidän voimakkaimpansa ja kaatoi maahan Israelin nuoret miehet.
32. Mutta sittenkin he yhä vielä tekivät syntiä eivätkä uskoneet hänen ihmeitänsä.
33. Sentähden hän lopetti heidän päivänsä niinkuin tuulahduksen, antoi heidän vuottensa päättyä äkilliseen perikatoon.
34. Kun hän surmasi heitä, kysyivät he häntä, kääntyivät ja etsivät Jumalaa.
35. He muistivat, että Jumala oli heidän kallionsa, ja että Jumala, Korkein, oli heidän lunastajansa.
36. Mutta he pettivät häntä suullaan ja valhettelivat hänelle kielellänsä;
37. sillä heidän sydämensä ei ollut vakaa häntä kohtaan, eivätkä he olleet uskolliset hänen liitossansa.
38. Mutta hän on laupias, antaa anteeksi rikkomukset eikä tahdo hukuttaa. Sentähden hän usein kääntyi vihastansa eikä antanut kaiken kiivautensa nousta.
39. Sillä hän muisti, että he ovat liha, tuulahdus, joka menee eikä enää palaja.
40. Kuinka usein he niskoittelivat häntä vastaan korvessa ja murehduttivat hänen mielensä erämaassa!
41. Ja yhä edelleen he kiusasivat Jumalaa ja vihoittivat Israelin Pyhän.
42. He eivät muistaneet hänen kättänsä, eivät sitä päivää, jona hän päästi heidät ahdistajasta,
43. jona hän teki tunnustekonsa Egyptissä ja ihmeensä Sooanin kedolla,
44. muutti heidän virtansa vereksi, niin etteivät he voineet vesiojistaan juoda;
45. lähetti heidän sekaansa paarmoja, jotka heitä söivät, ja sammakoita, jotka tuottivat heille häviötä;
46. antoi heidän satonsa tuhosirkoille ja heinäsirkoille heidän vaivannäkönsä;
47. hävitti rakeilla heidän viiniköynnöksensä ja raekivillä heidän metsäviikunapuunsa;
48. antoi heidän karjansa alttiiksi rakeille ja heidän laumansa salamoille.
49. Hän lähetti heitä vastaan vihansa hehkun, kiivastuksen, vihastuksen ja ahdistuksen, parven pahoja enkeleitä.
50. Hän raivasi tien vihallensa, ei säästänyt heidän sielujansa kuolemasta, vaan antoi heidän henkensä ruton valtaan.
51. Hän surmasi kaikki esikoiset Egyptistä, miehuuden ensimmäiset Haamin majoista.
52. Mutta kansansa hän pani liikkeelle kuin lampaat ja johdatti heitä erämaassa kuin laumaa.
53. Hän johti heitä turvallisesti, heidän ei tarvinnut peljätä; mutta heidän vihollisensa peitti meri.
54. Ja hän vei heidät pyhälle alueellensa, vuorelle, jonka hänen oikea kätensä oli hankkinut.
55. Hän karkoitti pakanat pois heidän tieltänsä, jakoi ne heille arvalla perintöosaksi ja antoi Israelin sukukuntain asua niiden majoissa.
56. Mutta niskoittelullaan he kiusasivat Jumalaa, Korkeinta, eivätkä ottaneet hänen todistuksistansa vaaria,
57. vaan luopuivat pois ja olivat uskottomia isiensä lailla, kävivät kelvottomiksi kuin veltto jousi.
58. He vihoittivat hänet uhrikukkuloillansa ja herättivät hänen kiivautensa epäjumaliensa kuvilla.
59. Jumala kuuli sen ja julmistui, ja hän hylkäsi Israelin peräti.
60. Hän hylkäsi asumuksensa Siilossa, majan, jonka hän oli pystyttänyt ihmisten keskelle.
61. Hän salli väkevyytensä joutua vankeuteen ja kunniansa vihollisten käsiin.
62. Hän antoi kansansa alttiiksi miekalle ja julmistui perintöosaansa.
63. Heidän nuorukaisensa kulutti tuli, ja heidän neitsyensä jäivät häälauluja vaille.
64. Heidän pappinsa kaatuivat miekkaan, eivätkä heidän leskensä voineet itkuja itkeä.
65. Silloin Herra heräsi niinkuin nukkuja, niinkuin viinin voittama sankari.
66. Hän löi vihollisensa pakoon, tuotti heille ikuisen häpeän.
67. Hän hylkäsi myös Joosefin majan eikä valinnut Efraimin sukukuntaa,
68. vaan valitsi Juudan sukukunnan, Siionin vuoren, jota hän rakastaa.
69. Ja hän rakensi pyhäkkönsä korkeuksien tasalle, rakensi sen kuin maan, jonka hän on perustanut ikiajoiksi.
70. Hän valitsi Daavidin, palvelijansa, ja otti hänet lammastarhoista.
71. Hän toi hänet imettäväisten lammasten jäljestä kaitsemaan kansaansa, Jaakobia, ja Israelia, perintöosaansa.
72. Ja Daavid kaitsi heitä vilpittömin sydämin ja johti heitä taitavalla kädellä.
PSALMIT 78
1. Aasafin mietevirsi. Kuuntele, kansani, minun opetustani, kallistakaa
korvanne minun suuni sanoille.
2. Minä avaan suuni mietelmiin, tuon ilmi muinaisaikojen arvoituksia.
3. Mitä olemme kuulleet, minkä olemme saaneet tietää ja mitä isämme ovat meille kertoneet,
4. sitä me emme heidän lapsiltansa salaa, vaan me kerromme tulevalle polvelle Herran ylistettävistä teoista, hänen voimastansa ja ihmeistänsä, jotka hän on tehnyt.
5. Hän asetti todistuksen Jaakobiin, hän sääti Israeliin lain ja käski meidän isiemme julistaa ne lapsillensa,
6. että jälkipolvi saisi ne tietää, saisivat tietää vastedes syntyvät lapset, ja nekin nousisivat ja kertoisivat niistä lapsillensa.
7. Niin nämä panisivat uskalluksensa Jumalaan eivätkä unhottaisi Jumalan tekoja, vaan ottaisivat hänen käskyistänsä vaarin.
8. Ja niin ei heistä tulisi, niinkuin heidän isistänsä, kapinoitseva ja niskoitteleva polvi, sukupolvi, jonka sydän ei pysynyt lujana ja jonka henki ei pysynyt uskollisena Jumalalle.
9. Efraimin lapset, asestetut jousimiehet, kääntyivät pakoon taistelun päivänä.
10. Eivät he pitäneet Jumalan liittoa, eivät tahtoneet vaeltaa hänen lakinsa mukaan,
11. vaan he unhottivat hänen suuret tekonsa ja hänen ihmeensä, jotka hän heille näytti.
12. Heidän isiensä nähden hän ihmeitä teki Egyptin maassa, Sooanin kedolla.
13. Hän halkaisi meren ja vei heidät sen läpi, hän seisotti vedet roukkioksi.
14. Hän johdatti heitä päivän aikaan pilvellä ja tulen valolla kaiket yöt.
15. Hän halkoi kalliot erämaassa ja juotti heitä runsaasti, kuin syvistä vesistä.
16. Hän juoksutti puroja kalliosta ja vuodatti virtanaan vettä.
17. Yhä he kuitenkin tekivät syntiä häntä vastaan ja olivat uppiniskaisia Korkeimmalle erämaassa.
18. He kiusasivat Jumalaa sydämessänsä, vaatien ruokaa himonsa tyydyttämiseksi.
19. Ja he puhuivat Jumalaa vastaan sanoen: "Voikohan Jumala kattaa pöydän erämaassa?
20. Katso, hän kyllä kallioon iski, ja vedet vuotivat ja purot tulvivat; mutta voiko hän antaa myös leipää tai hankkia kansallensa lihaa?"
21. Sentähden Herra, kun hän sen kuuli, julmistui; ja tuli syttyi Jaakobissa, ja Israelia vastaan nousi viha,
22. koska he eivät uskoneet Jumalaan eivätkä luottaneet hänen apuunsa.
23. Hän käski pilviä korkeudessa ja avasi taivaan ovet;
24. hän satoi heille ruuaksi mannaa, hän antoi heille taivaan viljaa.
25. Ihmiset söivät enkelien leipää; hän lähetti heille evästä yllin kyllin.
26. Hän nosti taivaalle itätuulen ja ajoi voimallaan esiin etelätuulen;
27. hän antoi sataa heille lihaa kuin tomua, siivekkäitä lintuja kuin meren hiekkaa;
28. hän pudotti ne leirinsä keskeen, yltympäri asuntonsa.
29. Niin he söivät ja tulivat kylläisiksi; mitä he olivat himoinneet, sitä hän salli heidän saada.
30. Eivät olleet he vielä himoansa tyydyttäneet, ja ruoka oli vielä heidän suussaan,
31. kun heitä vastaan jo nousi Jumalan viha: hän tappoi heidän voimakkaimpansa ja kaatoi maahan Israelin nuoret miehet.
32. Mutta sittenkin he yhä vielä tekivät syntiä eivätkä uskoneet hänen ihmeitänsä.
33. Sentähden hän lopetti heidän päivänsä niinkuin tuulahduksen, antoi heidän vuottensa päättyä äkilliseen perikatoon.
34. Kun hän surmasi heitä, kysyivät he häntä, kääntyivät ja etsivät Jumalaa.
35. He muistivat, että Jumala oli heidän kallionsa, ja että Jumala, Korkein, oli heidän lunastajansa.
36. Mutta he pettivät häntä suullaan ja valhettelivat hänelle kielellänsä;
37. sillä heidän sydämensä ei ollut vakaa häntä kohtaan, eivätkä he olleet uskolliset hänen liitossansa.
38. Mutta hän on laupias, antaa anteeksi rikkomukset eikä tahdo hukuttaa. Sentähden hän usein kääntyi vihastansa eikä antanut kaiken kiivautensa nousta.
39. Sillä hän muisti, että he ovat liha, tuulahdus, joka menee eikä enää palaja.
40. Kuinka usein he niskoittelivat häntä vastaan korvessa ja murehduttivat hänen mielensä erämaassa!
41. Ja yhä edelleen he kiusasivat Jumalaa ja vihoittivat Israelin Pyhän.
42. He eivät muistaneet hänen kättänsä, eivät sitä päivää, jona hän päästi heidät ahdistajasta,
43. jona hän teki tunnustekonsa Egyptissä ja ihmeensä Sooanin kedolla,
44. muutti heidän virtansa vereksi, niin etteivät he voineet vesiojistaan juoda;
45. lähetti heidän sekaansa paarmoja, jotka heitä söivät, ja sammakoita, jotka tuottivat heille häviötä;
46. antoi heidän satonsa tuhosirkoille ja heinäsirkoille heidän vaivannäkönsä;
47. hävitti rakeilla heidän viiniköynnöksensä ja raekivillä heidän metsäviikunapuunsa;
48. antoi heidän karjansa alttiiksi rakeille ja heidän laumansa salamoille.
49. Hän lähetti heitä vastaan vihansa hehkun, kiivastuksen, vihastuksen ja ahdistuksen, parven pahoja enkeleitä.
50. Hän raivasi tien vihallensa, ei säästänyt heidän sielujansa kuolemasta, vaan antoi heidän henkensä ruton valtaan.
51. Hän surmasi kaikki esikoiset Egyptistä, miehuuden ensimmäiset Haamin majoista.
52. Mutta kansansa hän pani liikkeelle kuin lampaat ja johdatti heitä erämaassa kuin laumaa.
53. Hän johti heitä turvallisesti, heidän ei tarvinnut peljätä; mutta heidän vihollisensa peitti meri.
54. Ja hän vei heidät pyhälle alueellensa, vuorelle, jonka hänen oikea kätensä oli hankkinut.
55. Hän karkoitti pakanat pois heidän tieltänsä, jakoi ne heille arvalla perintöosaksi ja antoi Israelin sukukuntain asua niiden majoissa.
56. Mutta niskoittelullaan he kiusasivat Jumalaa, Korkeinta, eivätkä ottaneet hänen todistuksistansa vaaria,
57. vaan luopuivat pois ja olivat uskottomia isiensä lailla, kävivät kelvottomiksi kuin veltto jousi.
58. He vihoittivat hänet uhrikukkuloillansa ja herättivät hänen kiivautensa epäjumaliensa kuvilla.
59. Jumala kuuli sen ja julmistui, ja hän hylkäsi Israelin peräti.
60. Hän hylkäsi asumuksensa Siilossa, majan, jonka hän oli pystyttänyt ihmisten keskelle.
61. Hän salli väkevyytensä joutua vankeuteen ja kunniansa vihollisten käsiin.
62. Hän antoi kansansa alttiiksi miekalle ja julmistui perintöosaansa.
63. Heidän nuorukaisensa kulutti tuli, ja heidän neitsyensä jäivät häälauluja vaille.
64. Heidän pappinsa kaatuivat miekkaan, eivätkä heidän leskensä voineet itkuja itkeä.
65. Silloin Herra heräsi niinkuin nukkuja, niinkuin viinin voittama sankari.
66. Hän löi vihollisensa pakoon, tuotti heille ikuisen häpeän.
67. Hän hylkäsi myös Joosefin majan eikä valinnut Efraimin sukukuntaa,
68. vaan valitsi Juudan sukukunnan, Siionin vuoren, jota hän rakastaa.
69. Ja hän rakensi pyhäkkönsä korkeuksien tasalle, rakensi sen kuin maan, jonka hän on perustanut ikiajoiksi.
70. Hän valitsi Daavidin, palvelijansa, ja otti hänet lammastarhoista.
71. Hän toi hänet imettäväisten lammasten jäljestä kaitsemaan kansaansa, Jaakobia, ja Israelia, perintöosaansa.
72. Ja Daavid kaitsi heitä vilpittömin sydämin ja johti heitä taitavalla kädellä.
Hep.4:16. Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan.
Re: PSALMIT
PSALMIT 121
Herra on varjelijasi
1Matkalaulu. Minä nostan silmäni vuoria kohti – mistä minulle tulee apu?
2 Apu minulle tulee Herralta , taivaan ja maan Luojalta.
3 Hän ei salli sinun jalkasi horjua, sinun varjelijasi ei torku.
4 Katso, hän, joka Israelia varjelee, ei torku eikä nuku.
5 Herra on sinun varjelijasi, Herra on suojaava varjo sinun oikealla puolellasi.
6 Aurinko ei vahingoita sinua päivällä eikä kuu yöllä.
7 Herra varjelee sinut kaikesta pahasta, hän varjelee sinun sielusi.
8 Herra varjelee sinun lähtemisesi ja tulemisesi nyt ja ikuisesti
Lohtu löytyy Herrasta ja Raamatun sanasta. Tervetuloa minunkin puolesta kaikki uudet. Ja rohkeasti kirjoittamaan jos ja kun siltä tuntuu![🌺](//twemoji.maxcdn.com/2/svg/1f33a.svg)
Herra on varjelijasi
1Matkalaulu. Minä nostan silmäni vuoria kohti – mistä minulle tulee apu?
2 Apu minulle tulee Herralta , taivaan ja maan Luojalta.
3 Hän ei salli sinun jalkasi horjua, sinun varjelijasi ei torku.
4 Katso, hän, joka Israelia varjelee, ei torku eikä nuku.
5 Herra on sinun varjelijasi, Herra on suojaava varjo sinun oikealla puolellasi.
6 Aurinko ei vahingoita sinua päivällä eikä kuu yöllä.
7 Herra varjelee sinut kaikesta pahasta, hän varjelee sinun sielusi.
8 Herra varjelee sinun lähtemisesi ja tulemisesi nyt ja ikuisesti
Lohtu löytyy Herrasta ja Raamatun sanasta. Tervetuloa minunkin puolesta kaikki uudet. Ja rohkeasti kirjoittamaan jos ja kun siltä tuntuu
Kaikki mikä heikentää Jeesuksen ristintyötä - on valetta.
Loista lapseni! Näytä mistä sinut on tehty!
Et ole tuhkaa ja tomua, vaan arvokkaita aineita. Näytä vahvuutesi! Taistele sanani eteen!
Olet uudelleen luotu savesta!
Loista lapseni! Näytä mistä sinut on tehty!
Et ole tuhkaa ja tomua, vaan arvokkaita aineita. Näytä vahvuutesi! Taistele sanani eteen!
Olet uudelleen luotu savesta!
Re: PSALMIT
Amen, sopii niin tuohn tämän aamun kuvaani ... kiitos tästä, tämä on kuin vahvistusta. (Hesekiel 22)
Hep.4:16. Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan.
Re: PSALMIT
Ainoa huulivoiteemme olkoon Herrasta kerskaus ja Hänen kiittämisensä ja ylistämisensä.
PSALMIT 150 käännös 1776
1 Halleluja! Kiittäkäät Herraa Hänen pyhässänsä: kiittäkäät Häntä Hänen väkevyytensä avaruudessa!
2 Kiittäkäät Häntä Hänen voimallisten tekoinsa tähden: kiittäkäät Häntä ylenpalttisen suuruutensa tähden!
3 Kiittäkäät Häntä basunilla: kiittäkäät Häntä psaltareilla ja kanteleilla!
4 Kiittäkäät Häntä harpuilla ja tanssilla: kiittäkäät Häntä harpun kielillä ja huiluilla!
5 Kiittäkäät Häntä kilisevillä symbaleilla!
6 Kaikki, joilla henki on, kiittäkään Herraa, Halleluja!
PSALMIT 150 käännös 1776
1 Halleluja! Kiittäkäät Herraa Hänen pyhässänsä: kiittäkäät Häntä Hänen väkevyytensä avaruudessa!
2 Kiittäkäät Häntä Hänen voimallisten tekoinsa tähden: kiittäkäät Häntä ylenpalttisen suuruutensa tähden!
3 Kiittäkäät Häntä basunilla: kiittäkäät Häntä psaltareilla ja kanteleilla!
4 Kiittäkäät Häntä harpuilla ja tanssilla: kiittäkäät Häntä harpun kielillä ja huiluilla!
5 Kiittäkäät Häntä kilisevillä symbaleilla!
6 Kaikki, joilla henki on, kiittäkään Herraa, Halleluja!
Kaikki mikä heikentää Jeesuksen ristintyötä - on valetta.
Loista lapseni! Näytä mistä sinut on tehty!
Et ole tuhkaa ja tomua, vaan arvokkaita aineita. Näytä vahvuutesi! Taistele sanani eteen!
Olet uudelleen luotu savesta!
Loista lapseni! Näytä mistä sinut on tehty!
Et ole tuhkaa ja tomua, vaan arvokkaita aineita. Näytä vahvuutesi! Taistele sanani eteen!
Olet uudelleen luotu savesta!