Sananlaskut
1

1
Salomon, Daavidin pojan, Israelin kuninkaan, sananlaskut,

2
viisauden ja kurin oppimiseksi, ymmärryksen sanojen
ymmärtämiseksi,

3
taitoa tuovan kurin, vanhurskauden, oikeuden ja vilpittömyyden saamiseksi,

4
mielevyyden antamiseksi yksinkertaisille, tiedon ja taidollisuuden nuorille.

5
Viisas kuulkoon ja saakoon oppia lisää, ja
ymmärtäväinen hankkikoon elämänohjetta

6
ymmärtääkseen sananlaskuja ja vertauksia, viisasten sanoja ja
heidän ongelmiansa.

7
Herran pelko on tiedon alku; hullut pitävät halpana viisauden ja
kurin.

8
Kuule, poikani, isäsi kuritusta äläkä hylkää
äitisi opetusta,

9
sillä ne ovat ihana seppele sinun päähäsi ja
käädyt sinun kaulaasi.

10
Poikani, jos synnintekijät sinua viekoittelevat, älä suostu.

11
Jos he sanovat: "Lähde mukaamme! Väijykäämme verta,
vaanikaamme viatonta syyttömästi;

12
nielaiskaamme niinkuin tuonela heidät
elävältä, ehyeltään, niinkuin
hautaan vaipuvaiset;

13
me saamme kaikenlaista kallista tavaraa, täytämme talomme saaliilla;

14
heitä arpasi meidän kanssamme, yhteinen kukkaro olkoon meillä
kaikilla" -

15
Älä lähde, poikani, samalle tielle kuin he, pidätä
jalkasi heidän poluiltansa.

16
Sillä heidän jalkansa juoksevat pahuuteen, kiiruhtavat vuodattamaan
verta.

17
Sillä verkko on viritetty kaikille siivekkäille, niin että ne
sen näkevät. -Mutta
turhaan:

18
omaa vertansa he väijyvät, vaanivat omaa henkeänsä.

19
Näin käy jokaiselle väärän voiton
pyytäjälle: se ottaa haltijaltaan hengen.

20
Viisaus huutaa kadulla, antaa äänensä kuulua toreilla;

21
meluisten katujen kulmissa se kutsuu, porttien ovilta kaupungissa sanansa
sanoo:

22
Kuinka kauan te, yksinkertaiset, rakastatte yksinkertaisuutta, kuinka kauan
pilkkaajilla on halu pilkkaan ja tyhmät vihaavat tietoa?

23
Kääntykää minun nuhdeltavikseni. Katso, minä vuodatan
teille henkeäni, saatan sanani tiedoksenne.

24
Kun minä kutsuin ja te estelitte, kun ojensin kättäni eikä
kenkään kuunnellut,

25
vaan te vieroksuitte kaikkia minun neuvojani, ette suostuneet minun
nuhteisiini,

26
niin minäkin nauran teidän hädällenne, pilkkaan, kun tulee
se, mitä te kauhistutte;

27
kun myrskynä tulee se, mitä te kauhistutte, kun hätänne
saapuu tuulispäänä, kun päällenne tulee vaiva ja
ahdistus.

28
Silloin he minua kutsuvat, mutta minä en vastaa, etsivät minua, mutta
eivät löydä.

29
Koska he vihasivat tietoa, eivät valinneet osaksensa Herran pelkoa

30
eivätkä suostuneet minun neuvooni, vaan katsoivat kaiken minun
nuhteluni halvaksi,

31
saavat he syödä oman vaelluksensa hedelmiä ja saavat kyllänsä omista hankkeistaan.

32
Sillä yksinkertaiset tappaa heidän oma luopumuksensa, ja tyhmät
tuhoaa heidän oma suruttomuutensa.

33
Mutta joka minua kuulee, saa asua turvassa ja olla rauhassa onnettomuuden
kauhuilta.

Sananlaskut
2

1
Poikani, jos sinä otat minun sanani varteen ja kätket mieleesi minun
käskyni,

2
niin että herkistät korvasi viisaudelle ja taivutat sydämesi taitoon-

3
niin, jos kutsut ymmärrystä ja ääneesi huudat taitoa,

4
jos haet sitä kuin hopeata ja etsit sitä kuin aarretta,

5
silloin pääset ymmärtämään Herran pelon ja
löydät Jumalan tuntemisen.

6
Sillä Herra antaa viisautta, hänen suustansa lähtee tieto ja
taito.

7
Oikeamielisille hänellä on tallella pelastus, kilpi nuhteettomasti
vaeltaville,

8
niin että hän suojaa oikeuden polut ja varjelee hurskaittensa tien.

9
Silloin ymmärrät vanhurskauden ja oikeuden ja
vilpittömyyden-hyvyyden tien kaiken;

10
sillä viisaus tulee sydämeesi, ja tieto tulee sielullesi suloiseksi,

11
taidollisuus on sinua varjeleva ja ymmärrys suojeleva sinut.

12
Se pelastaa sinut pahojen tiestä, miehestä, joka kavalasti puhuu;

13
niistä, jotka ovat hyljänneet oikeat polut vaeltaaksensa pimeyden
teitä;

14
niistä, jotka iloitsevat pahanteosta, riemuitsevat häijystä
kavaluudesta,

15
joiden polut ovat mutkaiset ja jotka joutuvat väärään
teillänsä. -

16
Se pelastaa sinut irstaasta naisesta, vieraasta vaimosta, joka sanoillansa
liehakoitsee,

17
joka on hyljännyt nuoruutensa ystävän ja unhottanut Jumalansa
liiton.

18
Sillä hänen huoneensa kallistuu kohti kuolemaa, hänen
tiensä haamuja kohden.

19
Ei palaja kenkään, joka hänen luoksensa menee, eikä saavu
elämän poluille.

20
Niin sinä vaellat hyvien tietä ja noudatat vanhurskasten polkuja.

21
Sillä oikeamieliset saavat asua maassa, ja nuhteettomat
jäävät siihen jäljelle;

22
mutta jumalattomat hävitetään maasta, ja uskottomat siitä
reväistään pois.

Sananlaskut
3

1
Poikani, älä unhota minun opetustani, vaan sinun sydämesi
säilyttäköön minun käskyni;

2
sillä pitkää ikää, elinvuosia ja rauhaa ne sinulle
kartuttavat.

3
Laupeus ja uskollisuus älkööt hyljätkö sinua. Sido ne
kaulaasi, kirjoita ne sydämesi tauluun,

4
niin saat armon ja hyvän ymmärryksen Jumalan ja ihmisten silmien
edessä.

5
Turvaa Herraan kaikesta sydämestäsi äläkä nojaudu
omaan ymmärrykseesi.

6
Tunne hänet kaikilla teilläsi, niin hän sinun polkusi tasoittaa.

7
Älä ole viisas omissa silmissäsi. Pelkää Herraa ja
karta pahaa.

8
Se on terveellistä sinun ruumiillesi ja virkistävää sinun
luillesi.

9
Kunnioita Herraa antamalla varoistasi ja kaiken satosi parhaimmasta,

10
niin sinun jyväaittasi täyttyvät runsaudella, ja viini pursuu sinun
kuurnistasi.

11
Poikani, älä pidä Herran kuritusta halpana äläkä
kyllästy hänen rangaistukseensa;

12
sillä jota Herra rakastaa, sitä hän rankaisee, niinkuin isä poikaa, joka hänelle rakas on.

13
Autuas se ihminen, joka on löytänyt viisauden, ihminen, joka on
saanut taidon.

14
Sillä parempi on hankkia sitä kuin hopeata, ja siitä saatu
voitto on kultaa jalompi.

15
Se on kalliimpi kuin helmet, eivät mitkään kalleutesi vedä
sille vertaa.

16
Pitkä ikä on sen oikeassa kädessä, vasemmassa rikkaus ja
kunnia.

17
Sen tiet ovat suloiset tiet, sen polut rauhaisat kaikki tyynni.

18
Elämän puu on se niille, jotka siihen tarttuvat; onnelliset ne, jotka
siitä pitävät kiinni.

19
Herra on viisaudella perustanut maan, taivaat taidolla vahvistanut.

20
Hänen toimestansa syvyydet kuohuivat esiin, ja pilvet pisaroivat kastetta.

21
Poikani, nämä älkööt häipykö
näkyvistäsi, säilytä neuvokkuus ja taidollisuus,

22
niin ne ovat elämä sinun sielullesi ja kaunistus sinun kaulaasi.

23
Silloin sinä kuljet tiesi turvallisesti etkä loukkaa jalkaasi.

24
Kun menet maata, et pelkää mitään, ja maata mentyäsi
on unesi makea.

25
Pääset peljästymästä äkkikauhistuksia ja
turmiota, joka jumalattomat yllättää.

26
Sillä sinä saat luottaa Herraan, hän varjelee sinun jalkasi
joutumasta kiinni.

27
Älä kiellä tarvitsevalta hyvää, milloin sitä
tehdä voit.

28
Älä sano lähimmäisellesi: "Mene nyt ja tule toiste,
huomenna minä annan", kun sinulla kuitenkin on.

29
Älä mieti pahaa lähimmäistäsi vastaan, kun hän
luottavaisesti luonasi asuu.

30
Älä riitele kenenkään kanssa syyttä, kun ei toinen ole
sinulle pahaa tehnyt.

31
Älä kadehdi väkivallan miestä äläkä
hänen teitänsä omiksesi valitse;

32
sillä väärämielinen on Herralle kauhistus, mutta
oikeamielisille hän on tuttava.

33
Herran kirous on jumalattoman huoneessa, mutta vanhurskasten asuinsijaa
hän siunaa.

34
Pilkkaajille hänkin on pilkallinen, mutta nöyrille hän antaa
armon.

35
Viisaat perivät kunnian, mutta tyhmäin osa on häpeä.

Sananlaskut
4

1
Kuulkaa, lapset, isän kuritusta ja kuunnelkaa oppiaksenne ymmärrystä.

2
Sillä minä annan teille hyvän neuvon, älkää
hyljätkö minun opetustani.

3
Olinhan minäkin isäni poika, hento ja äitini ainokainen.

4
Ja isä minua opetti ja sanoi minulle: "Pitäköön
sydämesi minun sanoistani kiinni, noudata minun käskyjäni, niin
sinä saat elää.

5
Hanki viisautta, hanki ymmärrystä, älä sitä unhota,
älä väisty pois minun suuni sanoista.

6
Älä sitä hylkää, niin se varjelee sinua; rakasta
sitä, niin se sinua suojaa.

7
Viisauden alku on: hanki viisautta, ja kaikella muulla hankkimallasi hanki
ymmärrystä.

8
Anna sille korkea arvo, niin se sinut korottaa, se kunnioittaa sinua, jos sen
syliisi suljet;

9
se panee päähäsi ihanan seppeleen ja lahjoittaa sinulle kauniin
kruunun."

10
Kuule, poikani, ja ota sanani varteen, niin elämäsi vuodet
enentyvät.

11
Minä neuvon sinut viisauden tielle, ohjaan sinut oikeille teille.

12
Käydessäsi eivät askeleesi ahtaalle joudu; juostessasi et
kompastu.

13
Tartu kiinni kuritukseen äläkä hellitä; säilytä
se, sillä se on sinun elämäsi.

14
Älä lähde jumalattomien polulle, älä astu pahojen
tielle.

15
Anna sen olla, älä mene sille, poikkea pois ja mene ohitse.

16
Sillä eivät he saa nukkua, elleivät pahaa tee; se
riistää heiltä unen, elleivät ole ketään
kaataneet.

17
Niin he syövät leipänään jumalattomuutta, juovat
viininään väkivallan tekoja.

18
Mutta vanhurskasten polku on kuin aamurusko, joka kirkastuu kirkastumistaan
sydänpäivään saakka.

19
Jumalattomain tie on kuin pimeys: eivät he tiedä, mihin kompastuvat.

20
Poikani, kuuntele minun puhettani, kallista korvasi minun sanoilleni.

21
Älkööt ne väistykö silmistäsi, kätke ne
sydämesi sisimpään;

22
sillä ne ovat elämä sille, joka ne
löytää, ja lääke koko hänen ruumiillensa.

23
Yli kaiken varottavan varjele sydämesi, sillä sieltä
elämä lähtee.

24
Poista itsestäsi suun kavaluus, ja karkoita
luotasi huulten vääryys.

25
Katsokoot sinun silmäsi suoraan, eteenpäin olkoon katseesi luotu.

26
Tasoita polku jaloillesi, ja kaikki sinun tiesi olkoot vakaat.

27
Älä poikkea oikeaan, älä vasempaan, väistä
jalkasi pahasta.

Sananlaskut
5

1
Poikani, kuuntele minun viisauttani, kallista korvasi minun taidolleni

2
ottaaksesi vaarin taidollisuudesta, ja huulesi säilyttäkööt
tiedon.

3
Sillä hunajaa tiukkuvat vieraan vaimon huulet, hänen suunsa on
öljyä liukkaampi.

4
Mutta lopulta hän on karvas kuin koiruoho, terävä kuin
kaksiteräinen miekka.

5
Hänen jalkansa kulkevat alas kuolemaan, tuonelaan vetävät
hänen askeleensa.

6
Ei käy hän elämän tasaista polkua, hänen tiensä
horjuvat hänen huomaamattaan.

7
Niinpä, lapset, kuulkaa minua, älkää väistykö minun
suuni sanoista.

8
Pidä tiesi kaukana tuollaisesta äläkä lähesty
hänen majansa ovea,

9
ettet antaisi muille kunniaasi etkä vuosiasi armottomalle,

10
ettei sinun tavarasi ravitsisi vieraita, sinun vaivannäkösi joutuisi
toisen taloon

11
ja ettet lopulta päätyisi huokailemaan ruumiisi ja lihasi riutuessa

12
ja sanomaan: "Miksi minä kuritusta vihasin ja sydämeni halveksui
nuhdetta?

13
Miksi en kuullut neuvojaini ääntä,
kallistanut korvaani opettajilleni?

14
Olin joutua kokonaan turmion omaksi keskellä seurakunnan ja
kansankokouksen."

15
Juo vettä omasta säiliöstäsi, sitä, mikä omasta
kaivostasi juoksee.

16
Vuotaisivatko sinun lähteesi kadulle, toreille sinun vesiojasi!

17
Olkoot ne sinun omasi yksin, älkööt vierasten sinun ohessasi.

18
Olkoon sinun lähteesi siunattu, ja iloitse nuoruutesi vaimosta.

19
Armas peura, suloinen vuorikauris-hänen rintansa
sinua aina riemulla ravitkoot, hurmautuos alati
hänen rakkaudestaan.

20
Miksi, poikani, hurmautuisit irstaaseen naiseen ja syleilisit vieraan vaimon
povea?

21
Sillä Herran silmien edessä ovat miehen tiet, ja hän tutkii
kaikki hänen polkunsa.

22
Jumalattoman vangitsevat hänen rikoksensa, ja hän tarttuu oman
syntinsä pauloihin.

23
Kurittomuuteensa hän kuolee ja suistuu harhaan suuressa hulluudessaan.

Sananlaskut
6

Poikani,
jos olet ketä lähimmäisellesi taannut, lyönyt
kättä vieraalle;

2
jos olet kietoutunut oman suusi sanoihin, joutunut suusi sanoista kiinni,

3
niin tee toki, poikani, pelastuaksesi tämä, koska olet joutunut
lähimmäisesi kouriin: Mene, heittäydy maahan ja ahdista
lähimmäistäsi;

4
Älä suo silmillesi unta äläkä silmäluomillesi
lepoa.

5
Pelastaudu käsistä niinkuin gaselli, niinkuin lintu pyydystäjän käsistä.

6
Mene, laiska, muurahaisen tykö, katso sen menoja ja viisastu.

7
Vaikka sillä ei ole ruhtinasta, ei päällysmiestä eikä
hallitsijaa,

8
se kuitenkin hankkii leipänsä kesällä ja kokoaa varastoon
ruokansa elonaikana.

9
Kuinka kauan sinä, laiska, makaat, milloinka nouset unestasi?

10
Nuku vielä vähän, torku vähän, makaa vähän
ristissä käsin,

11
niin köyhyys käy päällesi niinkuin
rosvo ja puute niinkuin asestettu
mies.

12
Kelvoton ihminen, väärä mies on se, joka kulkee suu
täynnä vilppiä,

13
silmää iskee, jaloillaan merkkiä antaa, sormillansa viittoo,

14
kavaluus mielessä, pahaa aina hankitsee, riitoja
rakentaa.

15
Sentähden hänen turmionsa tulee
yhtäkkiä, tuokiossa hänet rusennetaan, eikä apua ole.

16
Näitä kuutta Herra vihaa, ja seitsemää hänen sielunsa
kauhistuu:

17
ylpeitä silmiä, valheellista kieltä, käsiä, jotka
vuodattavat viatonta verta,

18
sydäntä, joka häijyjä juonia miettii, jalkoja, jotka kiiruusti juoksevat pahaan,

19
väärää todistajaa, joka valheita puhuu, ja riidan
rakentajaa veljesten kesken.

20
Säilytä, poikani, isäsi käsky äläkä
hylkää äitisi opetusta.

21
Pidä ne aina sydämellesi sidottuina, kääri ne kaulasi
ympärille.

22
Kulkiessasi ne sinua taluttakoot, maatessasi sinua vartioikoot,
herätessäsi sinua puhutelkoot.

23
Sillä käsky on lamppu, opetus on valo, ja kurittava nuhde on
elämän tie,

24
että varjeltuisit pahasta naisesta, vieraan vaimon liukkaasta
kielestä.

25
Älköön sydämesi himoitko hänen kauneuttaan,
älköönkä hän sinua katseillaan vangitko.

26
Sillä porttonaisen tähden menee leipäkakkukin, ja naitu nainen
pyydystää kallista sielua.

27
Voiko kukaan kuljettaa tulta helmassaan, puvun häneltä palamatta?

28
Voiko kukaan kävellä hiilloksella, jalkain häneltä
kärventymättä?

29
Samoin käy sen, joka menee lähimmäisensä vaimon luo: ei
jää rankaisematta kukaan, joka häneen kajoaa.

30
Eikö halveksita varasta, vaikka hän olisi nälissään
varastanut hengenpiteikseen?

31
Onhan hänen, jos tavataan, seitsenkertaisesti korvattava, annettava kaikki
talonsa varat.

32
Joka vaimon kanssa avion rikkoo, on mieletön;
itsensä menettää, joka niin tekee.

33
Hän saa vaivan ja häpeän, eikä hänen
häväistystään pyyhitä pois.

34
Sillä luulevaisuus nostaa miehen vihan, ja säälimätön
on hän koston päivänä.

35
Ei hän huoli mistään lunastusmaksusta, ei suostu, vaikka kuinka
lahjaasi lisäät.

Sananlaskut
7

1
Poikani, noudata minun sanojani ja kätke mieleesi minun käskyni.

2
Noudata minun käskyjäni, niin saat elää, säilytä
opetukseni kuin silmäteräsi.

3
Sido ne kiinni sormiisi, kirjoita ne sydämesi tauluun.

4
Sano viisaudelle: "Sinä olet sisareni", kutsu
ymmärrystä sukulaiseksi,

5
että varjeltuisit irstaalta naiselta, vieraalta vaimolta, joka sanoillansa
liehakoitsee.

6
Sillä minä katselin taloni ikkunasta ristikon läpi,

7
ja minä näin yksinkertaisten joukossa, havaitsin poikain seassa
nuorukaisen, joka oli mieltä vailla.

8
Hän kulki katua erään naisen kulmaukseen ja asteli hänen majaansa
päin

9
päivän illaksi hämärtyessä, yön aikana,
pimeässä.

10
Ja katso, nainen tulee häntä vastaan, porton puvussa, kavala sydämeltä.

11
Hän on levoton ja hillitön, eivät pysy hänen jalkansa
kotona;

12
milloin hän on kadulla, milloin toreilla, ja väijyy joka kulmassa.

13
Hän tarttui nuorukaiseen, suuteli häntä ja julkeasti katsoen
sanoi hänelle:

14
"Minun oli uhrattava yhteysuhri, tänä päivänä
olen täyttänyt lupaukseni.

15
Sentähden läksin ulos sinua vastaan,
etsiäkseni sinua, ja olen sinut löytänyt.

16
Olen leposijalleni peitteitä levittänyt, kirjavaa Egyptin
liinavaatetta.

17
Vuoteeseeni olen pirskoitellut mirhaa,
aloeta ja kanelia.

18
Tule, nauttikaamme lemmestä aamuun asti, riemuitkaamme rakkaudesta.

19
Sillä mieheni ei ole kotona, hän meni matkalle kauas.

20
Rahakukkaron hän otti mukaansa ja tulee kotiin vasta täydenkuun
päiväksi."

21
Hän taivutti hänet paljolla houkuttelullaan, vietteli liukkailla
huulillansa:

22
äkkiä hän lähti hänen jälkeensä, niinkuin härkä menee teuraaksi, niinkuin hullu jalkaraudoissa kuritettavaksi,

23
niinkuin lintu kiiruhtaa paulaan; eikä tiennyt,
että oli henkeänsä kaupalla, kunnes nuoli lävisti
hänen maksansa.

24
Sentähden, poikani, kuulkaa minua, kuunnelkaa
minun suuni sanoja.

25
Älköön poiketko sydämesi tuon naisen teille, älä
eksy hänen poluillensa.

26
Sillä paljon on surmattuja, hänen kaatamiaan, lukuisasti niitä,
jotka hän on kaikki tappanut.

27
Hänen majastaan käyvät tuonelan tiet, jotka vievät alas
tuonelan kammioihin.

Sananlaskut
8

1
Eikö viisaus kutsu, eikö taito anna äänensä kuulua?

2
Ylös kummuille, tien viereen, polkujen risteyksiin hän on asettunut.

3
Porttien pielissä, kaupungin portilla, oviaukoissa hän huutaa:

4
"Teitä minä kutsun, miehet, ja ihmislapsille kaikuu minun
ääneni.

5
Tulkaa, yksinkertaiset, mieleviksi; tulkaa järkeviksi, te tyhmät.

6
Kuulkaa, sillä jalosti minä puhun, ja avaan huuleni puhumaan,
mikä oikein on;

7
sillä totuutta minun suuni haastaa, ja jumalattomuus on minun huulilleni
kauhistus.

8
Vanhurskaat ovat minun suuni sanat kaikki, ei ole niissä mitään
petollista, ei väärää.

9
Ne ovat kaikki oikeat ymmärtäväiselle, suorat niille, jotka
löysivät tiedon.

10
Ottakaa minun kuritukseni, älkääkä hopeata, ja tieto ennen
valituinta kultaa.

11
Sillä parempi on viisaus kuin helmet, eivät mitkään kalleudet
vedä sille vertaa.

12
Minä, viisaus, olen perehtynyt mielevyyteen, olen löytänyt
tiedon ja taidollisuuden.

13
Herran pelko on pahan vihaamista. Kopeutta ja ylpeyttä, pahaa tietä
ja kavalaa suuta minä vihaan.

14
Minulla on neuvo ja neuvokkuus; minä olen ymmärrys, minulla on voima.

15
Minun avullani kuninkaat hallitsevat, ruhtinaat säädöksensä
vanhurskaasti säätävät.

16
Minun avullani päämiehet vallitsevat ja ylhäiset, maan tuomarit
kaikki.

17
Minä rakastan niitä, jotka minua rakastavat, ja jotka minua varhain
etsivät, ne löytävät minut.

18
Minun tykönäni on rikkaus ja kunnia, ikivanha varallisuus ja
vanhurskaus.

19
Minun hedelmäni on parempi kuin kulta, kuin puhtain kulta, minun antamani
voitto valituinta hopeata parempi.

20
Minä vaellan vanhurskauden polkua, oikeuden teitten keskikohtaa,

21
antaakseni niille, jotka minua rakastavat, pysyvän perinnön ja
täyttääkseni heidän aarrekammionsa.

22
Herra loi minut töittensä esikoiseksi, ensimmäiseksi teoistaan,
ennen aikojen alkua.

23
Iankaikkisuudesta minä olen asetettu olemaan, alusta asti, hamasta maan
ikiajoista.

24
Ennenkuin syvyyksiä oli, synnyin minä, ennenkuin oli lähteitä, vedestä rikkaita.

25
Ennenkuin vuoret upotettiin paikoilleen, ennen
kukkuloita, synnyin minä,

26
kun hän ei vielä ollut tehnyt maata, ei mantua, ei maanpiirin tomujen
alkuakaan.

27
Kun hän taivaat valmisti, olin minä siinä, kun hän veti
piirin syvyyden pinnalle,

28
kun hän teki vahvoiksi pilvet korkeudessa, kun syvyyden lähteet
saivat voiman,

29
kun hän merelle asetti sen rajat, että vedet eivät kävisi
hänen käskynsä yli, kun hän vahvisti maan perustukset,

30
silloin minä hänen sivullansa hoidokkina olin, ihastuksissani olin
päivästä päivään ja leikitsin hänen
edessänsä kaikin ajoin;

31
leikitsin hänen maanpiirinsä päällä, ja ihastukseni
olivat ihmislapset.

32
Siis te, lapset, kuulkaa minua; autuaat ne, jotka noudattavat minun
teitäni!

33
Kuritusta kuulkaa, niin viisastutte; älkää sen antako mennä
menojaan.

34
Autuas se ihminen, joka minua kuulee, valvoo minun ovillani
päivästä päivään, vartioitsee minun ovieni
pieliä!

35
Sillä joka minut löytää, löytää
elämän ja saa Herran mielisuosion.

36
Mutta joka menee minusta harhaan, saa vahingon sielullensa; kaikki, jotka minua
vihaavat, rakastavat kuolemaa."

Sananlaskut
9

1
Viisaus on talonsa rakentanut, veistänyt seitsemän
pylvästänsä.

2
Hän on teuraansa teurastanut, viininsä sekoittanut ja myöskin pöytänsä kattanut.

3
Hän on palvelijattarensa lähettänyt kutsua kuuluttamaan
kaupungin kumpujen rinteiltä:

4
"Joka yksinkertainen on, poiketkoon tänne". Sille, joka on
mieltä vailla, hän sanoo:

5
"Tulkaa, syökää minun leipääni ja juokaa
viiniä, minun sekoittamaani.

6
Hyljätkää yksinkertaisuus, niin saatte elää, ja
astukaa ymmärryksen tielle." -

7
Joka pilkkaajaa ojentaa, saa itsellensä häpeän, ja
häpeäpilkun se, joka jumalatonta nuhtelee.

8
Älä nuhtele pilkkaajaa, ettei hän sinua vihaisi; nuhtele
viisasta, niin hän sinua rakastaa.

9
Anna viisaalle, niin hän yhä viisastuu; opeta vanhurskasta, niin
hän saa oppia lisää.

10
Herran pelko on viisauden alku, ja Pyhimmän tunteminen on
ymmärrystä. -

11
"Sillä minun avullani päiväsi enenevät ja jatkuvat
elämäsi vuodet.

12
Jos olet viisas, olet omaksi hyväksesi viisas; ja jos olet pilkkaaja, saat
sinä sen yksin kestää."

13
Tyhmyys on nainen, levoton ja yksinkertainen, eikä hän
mistään mitään tiedä.

14
Hän istuu talonsa ovella, istuimella kaupungin kummuilla,

15
kutsumassa ohikulkijoita, jotka käyvät polkujansa suoraan
eteenpäin:

16
"Joka yksinkertainen on, poiketkoon tänne". Ja sille, joka on
mieltä vailla, hän sanoo:

17
"Varastettu vesi on makeata, ja salattu leipä on suloista".

18
Eikä toinen tiedä, että haamuja on siellä, että
hänen kutsuvieraansa ovat tuonelan laaksoissa.

Sananlaskut
10

1
Salomon sananlaskut. Viisas poika on isällensä iloksi, mutta
tyhmä poika on äidillensä murheeksi.

2
Vääryyden aarteet eivät auta, mutta vanhurskaus vapahtaa
kuolemasta.

3
Herra ei salli vanhurskaan nälkää nähdä, mutta
jumalattomien himon hän luotansa työntää.

4
Köyhtyy, joka laiskasti kättä käyttää, mutta
ahkerain käsi rikastuttaa.

5
Taitava poika kokoaa kesällä, kunnoton poika elonaikana nukkuu.

6
Siunaus on vanhurskaan pään päällä, mutta
väkivaltaa kätkee jumalattomien suu.

7
Vanhurskaan muistoa siunataan, mutta jumalattomien nimi lahoaa.

8
Viisassydäminen ottaa käskyt varteen, mutta hulluhuulinen kukistuu.

9
Joka nuhteettomasti vaeltaa, vaeltaa turvassa, jonka tiet ovat
väärät, se joutuu ilmi.

10
Joka silmää iskee, saa aikaan tuskaa, ja hulluhuulinen kukistuu.

11
Vanhurskaan suu on elämän lähde, mutta jumalattomien suu
kätkee väkivaltaa.

12
Viha virittää riitoja, mutta rakkaus peittää rikkomukset
kaikki.

13
Ymmärtäväisen huulilta löytyy viisaus, mutta joka on
mieltä vailla, sille vitsa selkään!

14
Viisaat kätkevät, minkä tietävät, mutta hullun suu on
läheinen turmio.

15
Rikkaan tavara on hänen vahva kaupunkinsa, mutta vaivaisten köyhyys
on heidän turmionsa.

16
Vanhurskaan hankkima on elämäksi, jumalattoman saalis koituu
synniksi.

17
Kuritusta noudattava on elämän tiellä, mutta nuhteet
hylkäävä eksyy.

18
Joka salavihaa pitää, sen huulilla on valhe, ja joka parjausta
levittää, on tyhmä.

19
Missä on paljon sanoja, siinä ei syntiä puutu; mutta joka
huulensa hillitsee, se on taitava.

20
Vanhurskaan kieli on valituin hopea, jumalattomien äly on tyhjän
veroinen.

21
Vanhurskaan huulet kaitsevat monia, mutta hullut kuolevat
mielettömyyteensä.

22
Herran siunaus rikkaaksi tekee, ei oma vaiva siihen mitään
lisää.

23
Tyhmälle on iloksi ilkityön teko, mutta
ymmärtäväiselle miehelle viisaus.

24
Mitä jumalaton pelkää, se häntä kohtaa; mutta
mitä vanhurskaat halajavat, se annetaan.

25
Tuulispään käytyä ei jumalatonta enää ole, mutta
vanhurskaan perustus pysyy iäti.

26
Mitä hapan hampaille ja savu silmille, sitä laiska
lähettäjillensä.

27
Herran pelko elinpäiviä jatkaa, mutta jumalattomien vuodet lyhenevät.

28
Vanhurskasten odotus koituu iloksi, mutta jumalattomien toivo hukkuu.

29
Herran johdatus on nuhteettoman turva, mutta väärintekijäin
turmio.

30
Vanhurskas ei ikinä horju, mutta jumalattomat eivät saa asua maassa.

31
Vanhurskaan suu kasvaa viisauden hedelmän, mutta kavala kieli
hävitetään.

32
Vanhurskaan huulet tietävät, mikä otollista on, mutta
jumalattomien suu on sulaa kavaluutta.

Sananlaskut
11

1
Väärä vaaka on Herralle kauhistus, mutta täysi paino on
hänelle otollinen.

2
Mihin ylpeys tulee, sinne tulee häpeäkin, mutta nöyräin
tykönä on viisaus.

3
Oikeamielisiä ohjaa heidän nuhteettomuutensa, mutta uskottomat
hävittää heidän vilppinsä.

4
Ei auta tavara vihan päivänä, mutta vanhurskaus vapahtaa
kuolemasta.

5
Nuhteettoman vanhurskaus tasoittaa hänen tiensä, mutta jumalaton
sortuu jumalattomuuteensa.

6
Oikeamieliset vapahtaa heidän vanhurskautensa, mutta uskottomat vangitsee
heidän oma himonsa.

7
Jumalattoman ihmisen kuollessa hukkuu hänen toivonsa, ja vääräin odotus hukkuu.

8
Vanhurskas pelastetaan hädästä, ja jumalaton joutuu hänen
sijaansa.

9
Rietas suullansa turmelee lähimmäisensä, mutta taito on
vanhurskaitten pelastus.

10
Vanhurskaitten onnesta kaupunki iloitsee, ja jumalattomain hukkumisesta syntyy
riemu.

11
Oikeamielisten siunauksesta kaupunki kohoaa, mutta jumalattomain suu sitä
hajottaa.

12
Mieltä vailla on, joka lähimmäistänsä halveksii, mutta
ymmärtäväinen mies on vaiti.

13
Joka panettelijana käy, ilmaisee salaisuuden, mutta jolla luotettava henki
on, se säilyttää asian.

14
Missä ohjausta ei ole, sortuu kansa, mutta neuvonantajain runsaus tuo
menestyksen.

15
Joka vierasta takaa, sen käy pahoin, mutta joka
kädenlyöntiä vihaa, se on turvattu.

16
Suloinen nainen saa kunniaa, ja voimalliset saavat rikkautta.

17
Armelias mies tekee hyvää itsellensä, mutta armoton syöksee
onnettomuuteen oman lihansa.

18
Jumalaton hankkii pettäväistä voittoa, mutta joka vanhurskautta
kylvää, saa pysyvän palkan.

19
Joka on vakaa vanhurskaudessa, saa elämän; mutta joka pahaa
tavoittaa, saa kuoleman.

20
Väärämieliset ovat Herralle kauhistus, mutta nuhteettomasti
vaeltaviin hän mielistyy.

21
Totisesti: paha ei jää rankaisematta, mutta vanhurskasten
jälkeläiset pelastuvat.

22
Kultarengas sian kärsässä on kaunis nainen, älyä
vailla.

23
Vanhurskaitten halajaminen vie onneen, jumalattomien toivo vihaan.

24
Toinen on antelias ja saa yhä lisää, toinen
säästää yli kohtuuden ja vain köyhtyy.

25
Hyväätekeväinen sielu tulee ravituksi,
ja joka muita virvoittaa, se itse kostuu.

26
Joka viljan pitää takanaan, sitä kansa kiroaa, mutta joka viljan
kaupaksi antaa, sen pään päälle tulee siunaus.

27
Joka hyvään pyrkii, etsii sitä, mikä otollista on, mutta
joka pahaa etsii, sille se tulee.

28
Joka rikkauteensa luottaa, se kukistuu, mutta vanhurskaat
viheriöitsevät niinkuin lehvä.

29
Joka talonsa rappiolle saattaa, perii tuulta, ja hullu joutuu viisaan orjaksi.

30
Vanhurskaan hedelmä on elämän puu, ja viisas voittaa sieluja.

31
Katso, vanhurskas saa palkkansa maan päällä, saati sitten
jumalaton ja syntinen.

Sananlaskut
12

1
Tietoa rakastaa, joka kuritusta rakastaa, mutta järjetön se, joka
nuhdetta vihaa.

2
Hyvä saa Herran mielisuosion, mutta juonittelijan hän tuomitsee
syylliseksi.

3
Ei ihminen kestä jumalattomuuden varassa, mutta vanhurskasten juuri on
horjumaton.

4
Kelpo vaimo on puolisonsa kruunu, mutta kunnoton on kuin mätä
hänen luissansa.

5
Vanhurskasten aivoitukset ovat oikeat, jumalattomien hankkeet petolliset.

6
Jumalattomien puheet väijyvät verta, mutta oikeamieliset pelastaa
heidän suunsa.

7
Jumalattomat kukistuvat olemattomiin, mutta vanhurskasten huone pysyy.

8
Ymmärryksensä mukaan miestä kiitetään, mutta
nurjasydämistä halveksitaan.

9
Parempi halpa-arvoinen, jolla on palvelija, kuin rehentelijä, joka on
vailla leipää.

10
Vanhurskas tuntee, mitä hänen karjansa kaipaa, mutta jumalattomain
sydän on armoton.

11
Joka peltonsa viljelee, saa leipää kyllin, mutta tyhjän
tavoittelija on mieltä vailla.

12
Jumalaton himoitsee pahojen saalista, mutta vanhurskasten juuri on antoisa.

13
Huulten rikkomus on paha ansa, mutta vanhurskas pääsee hädästä.

14
Suunsa hedelmästä saa kyllälti
hyvää, ja ihmisen eteen kiertyvät hänen kättensä
työt.

15
Hullun tie on hänen omissa silmissään oikea, mutta joka neuvoa
kuulee, on viisas.

16
Hullun suuttumus tulee kohta ilmi, mutta mielevä peittää
kärsimänsä häpeän.

17
Toden puhuja lausuu oikeuden, mutta väärä todistaja petoksen.

18
Moni viskoo sanoja kuin miekanpistoja, mutta viisasten kieli on
lääke.

19
Totuuden huulet pysyvät iäti, mutta valheen kieli vain tuokion.

20
Jotka pahaa miettivät, niillä on mielessä petos, mutta jotka
rauhaan neuvovat, niille tulee ilo.

21
Ei tule turmiota vanhurskaalle, mutta jumalattomat ovat onnettomuutta
täynnä.

22
Herralle kauhistus ovat valheelliset huulet, mutta teoissaan uskolliset ovat
hänelle otolliset.

23
Mielevä ihminen peittää tietonsa, mutta tyhmäin sydän
huutaa julki hulluutensa.

24
Ahkerain käsi saa hallita, mutta laiska joutuu työveron alaiseksi.

25
Huoli painaa alas miehen mielen, mutta hyvä sana sen ilahuttaa.

26
Vanhurskas opastaa lähimmäistänsä, mutta jumalattomat eksyttää
heidän oma tiensä.

27
Laiska ei saa ajetuksi itselleen riistaa, mutta ahkeruus on ihmiselle kallis
tavara.

28
Vanhurskauden polulla on elämä, ja sen tien kulku ei ole kuolemaksi.

Sananlaskut
13

1
Viisas poika kuulee isän kuritusta, mutta pilkkaaja ei ota nuhdetta
kuullaksensa.

2
Suunsa hedelmästä saa nauttia hyvää, mutta uskottomilla on
halu väkivaltaan.

3
Joka suistaa suunsa, se säilyttää henkensä, mutta avosuinen
joutuu turmioon.

4
Laiskan sielu haluaa, saamatta mitään, mutta ahkerain sielu tulee
ravituksi.

5
Vanhurskas vihaa valhepuhetta, mutta jumalattoman meno on iljettävä
ja häpeällinen.

6
Vanhurskaus varjelee nuhteettomasti vaeltavan, mutta jumalattomuus syöksee
syntisen kumoon.

7
Toinen on olevinaan rikas, omistamatta mitään, toinen olevinaan
köyhä, vaikka on tavaraa paljon.

8
Rikkautensa saa mies antaa henkensä lunnaiksi, mutta köyhän ei
tarvitse uhkauksia kuunnella.

9
Vanhurskasten valo loistaa iloisesti, mutta jumalattomien lamppu sammuu.

10
Ylpeys tuottaa pelkkää toraa, mutta jotka ottavat neuvon varteen,
niillä on viisaus.

11
Tyhjällä saatu tavara vähenee, mutta joka vähin erin
kokoaa, se saa karttumaan.

12
Pitkä odotus tekee sydämen sairaaksi, mutta täyttynyt halu on
elämän puu.

13
Joka sanaa halveksii, joutuu sanan pantiksi; mutta joka käskyä
pelkää, saa palkan.

14
Viisaan opetus on elämän lähde kuoleman paulain
välttämiseksi.

15
Hyvä ymmärrys tuottaa suosiota, mutta uskottomien tie on koleikkoa.

16
Jokainen mielevä toimii taitavasti, mutta tyhmä levittää
hulluutta.

17
Jumalaton sanansaattaja suistuu turmioon, mutta uskollinen lähetti on kuin
lääke.

18
Köyhyys ja häpeä kuritusta vierovalle, kunnia nuhdetta
noudattavalle!

19
Tyydytetty halu on sielulle suloinen, pahan karttaminen tyhmille
kauhistus.

20
Vaella viisasten kanssa, niin viisastut; tyhmäin seuratoverin käy
pahoin.

21
Syntisiä vainoaa onnettomuus, mutta vanhurskaat saavat onnen palkakseen.

22
Hyvä jättää perinnön lastensa lapsillekin, mutta
syntisen tavara talletetaan vanhurskaalle.

23
Köyhien uudiskyntö antaa runsaan ruuan; mutta moni tuhoutuu, joka ei
oikeudessa pysy.

24
Joka vitsaa säästää, se vihaa lastaan; mutta joka
häntä rakastaa, se häntä ajoissa kurittaa.

25
Vanhurskas saa syödä kylläksensä,
mutta jumalattomain vatsa jää vajaaksi.

Sananlaskut
14

1
Vaimojen viisaus talon rakentaa, mutta hulluus sen omin käsin purkaa.

2
Joka vaeltaa oikein, se pelkää Herraa, mutta jonka tiet ovat
väärät, se hänet katsoo ylen.

3
Hullun suussa on ylpeydelle vitsa, mutta viisaita vartioivat heidän
huulensa.

4
Missä raavaita puuttuu, on seimi tyhjä, mutta runsas sato saadaan
härkien voimasta.

5
Uskollinen todistaja ei valhettele, mutta
väärä todistaja puhuu valheita.

6
Pilkkaaja etsii viisautta turhaan, mutta ymmärtäväisen on tietoa
helppo saada.

7
Menet pois tyhmän miehen luota: et tullut tuntemaan tiedon huulia.

8
Mielevän viisaus on, että hän vaelluksestaan vaarin
pitää; tyhmien hulluus on petos.

9
Hulluja pilkkaa vikauhri, mutta oikeamielisten kesken on mielisuosio.

10
Sydän tuntee oman surunsa, eikä sen iloon saa vieras sekaantua.

11
Jumalattomain huone hävitetään, mutta oikeamielisten maja
kukoistaa.

12
Miehen mielestä on oikea monikin tie, joka lopulta on kuoleman tie.

13
Nauraessakin voi sydän kärsiä, ja ilon lopuksi tulee murhe.

14
Omista teistään saa kyllänsä se,
jolla on luopunut sydän, mutta itsestään löytää
tyydytyksen hyvä mies.

15
Yksinkertainen uskoo joka sanan, mutta mielevä ottaa askeleistansa vaarin.

16
Viisas pelkää ja karttaa pahaa, mutta tyhmä on huoleton ja
suruton.

17
Pikavihainen tekee hullun töitä, ja juonittelija joutuu vihatuksi.

18
Yksinkertaiset saavat perinnökseen hulluuden, mutta mielevät tiedon
kruunuksensa.

19
Pahojen täytyy kumartua hyvien edessä ja jumalattomien seisoa
vanhurskaan porteilla.

20
Köyhää vihaa hänen ystävänsäkin, mutta
rikasta rakastavat monet.

21
Syntiä tekee, joka lähimmäistään halveksii, mutta
autuas se, joka kurjia armahtaa!

22
Eivätkö eksy ne, jotka hankitsevat pahaa?
Mutta armo ja totuus niille, jotka hankitsevat
hyvää!

23
Kaikesta vaivannäöstä tulee hyötyä, mutta
tyhjästä puheesta vain vahinkoa.

24
Viisasten kruunu on heidän rikkautensa, mutta tyhmäin hulluus
hulluudeksi jää.

25
Uskollinen todistaja on hengen pelastaja, mutta joka valheita puhuu, on petosta
täynnä.

26
Herran pelossa on vahva varmuus ja turva vielä lapsillekin.

27
Herran pelko on elämän lähde kuoleman paulain
välttämiseksi.

28
Kansan paljous on kuninkaan kunnia, väen vähyys ruhtinaan turmio.

29
Pitkämielisellä on paljon taitoa, mutta pikavihaisen osa on hulluus.

30
Sävyisä sydän on ruumiin elämä, mutta luulevaisuus on
mätä luissa.

31
Joka vaivaista sortaa, se herjaa hänen Luojaansa, mutta se häntä
kunnioittaa, joka köyhää armahtaa.

32
Jumalaton sortuu omaan pahuuteensa, mutta vanhurskas on turvattu kuollessaan.

33
Ymmärtäväisen sydämeen ottaa majansa viisaus, ja tyhmien
keskellä se itsensä tiettäväksi tekee.

34
Vanhurskaus kansan korottaa, mutta synti on kansakuntien häpeä.

35
Taitava palvelija saa kuninkaan suosion, mutta kunnoton hänen vihansa.

Sananlaskut
15

1
Leppeä vastaus taltuttaa kiukun, mutta loukkaava sana nostaa vihan.

2
Viisasten kieli puhuu tietoa taitavasti, mutta tyhmäin suu purkaa
hulluutta.

3
Herran silmät ovat joka paikassa; ne vartioitsevat hyviä ja pahoja.

4
Sävyisä kieli on elämän puu, mutta vilpillinen kieli
haavoittaa mielen.

5
Hullu pitää halpana isänsä kurituksen, mutta joka nuhdetta
noudattaa, tulee mieleväksi.

6
Vanhurskaan huoneessa on suuret aarteet, mutta jumalattoman saalis on turmion
oma.

7
Viisasten huulet kylvävät tietoa, mutta tyhmäin sydän ei
ole vakaa.

8
Jumalattomien uhri on Herralle kauhistus, mutta oikeamielisten rukous on
hänelle otollinen.

9
Jumalattoman tie on Herralle kauhistus, mutta joka vanhurskauteen pyrkii,
sitä hän rakastaa.

10
Kova tulee kuritus sille, joka tien hylkää; joka nuhdetta vihaa, saa
kuoleman.

11
Tuonelan ja manalan Herra näkee, saati sitten ihmislasten sydämet.

12
Pilkkaaja ei pidä siitä, että häntä nuhdellaan;
viisasten luo hän ei mene.

13
Iloinen sydän kaunistaa kasvot, mutta sydämen tuskassa on mieli
murtunut.

14
Ymmärtäväisen sydän etsii tietoa, mutta tyhmien suu hulluutta
suosii.

15
Kurjalle ovat pahoja kaikki päivät, mutta hyvä mieli on kuin
alituiset pidot.

16
Parempi vähä Herran pelossa kuin paljot varat levottomuudessa.

17
Parempi vihannesruoka rakkaudessa kuin syöttöhärkä vihassa.

18
Kiukkuinen mies nostaa riidan, mutta pitkämielinen asettaa toran.

19
Laiskan tie on kuin orjantappurapehko, mutta oikeamielisten polku on raivattu.

20
Viisas poika on isällensä iloksi, mutta tyhmä ihminen halveksii
äitiänsä.

21
Hulluus on ilo sille, joka on mieltä vailla, mutta
ymmärtäväinen mies kulkee suoraan.

22
Hankkeet sortuvat, missä neuvonpito puuttuu; mutta ne toteutuvat,
missä on runsaasti neuvonantajia.

23
Miehellä on ilo suunsa vastauksesta; ja kuinka hyvä onkaan sana
aikanansa!

24
Taitava käy elämän tietä ylöspäin,
välttääkseen tuonelan, joka alhaalla on.

25
Ylpeitten huoneen Herra hajottaa, mutta lesken rajan hän vahvistaa.

26
Häijyt juonet ovat Herralle kauhistus, mutta lempeät sanat ovat
puhtaat.

27
Väärän voiton pyytäjä hävittää
huoneensa, mutta joka lahjuksia vihaa, saa elää.

28
Vanhurskaan sydän miettii, mitä vastata, mutta jumalattomien suu
purkaa pahuutta.

29
Jumalattomista on Herra kaukana, mutta vanhurskasten rukouksen hän kuulee.

30
Valoisa silmänluonti ilahuttaa sydämen;
hyvä sanoma tuo ydintä luihin.

31
Korva, joka kuuntelee elämän nuhdetta, saa majailla viisaitten
keskellä.

32
Joka kuritusta vieroo, pitää sielunsa halpana; mutta joka nuhdetta
kuuntelee, se saa mieltä.

33
Herran pelko on kuri viisauteen, ja kunnian edellä käy nöyryys.

Sananlaskut
16

1
Ihmisen ovat mielen aivoittelut, mutta Herralta tulee kielen vastaus.

2
Kaikki miehen tiet ovat hänen omissa silmissään puhtaat, mutta
Herra tutkii henget.

3
Heitä työsi Herran haltuun, niin sinun hankkeesi menestyvät.

4
Kaiken on Herra tehnyt määrätarkoitukseen, niinpä jumalattomankin
onnettomuuden päivän varalle.

5
Jokainen ylpeämielinen on Herralle kauhistus: totisesti, ei sellainen
jää rankaisematta.

6
Laupeudella ja uskollisuudella rikos sovitetaan, ja Herran pelolla paha
vältetään.

7
Jos miehen tiet ovat Herralle otolliset, saattaa hän vihamiehetkin
sovintoon hänen kanssansa.

8
Parempi vähä vanhurskaudessa kuin suuret voitot
vääryydessä.

9
Ihmisen sydän aivoittelee hänen tiensä, mutta Herra ohjaa
hänen askeleensa.

10
Kuninkaan huulilla on jumalallinen ratkaisu; hänen suunsa ei petä
tuomitessaan.

11
Puntari ja oikea vaaka ovat Herran, hänen tekoaan ovat kaikki painot
kukkarossa.

12
Jumalattomuuden teko on kuninkaille kauhistus, sillä vanhurskaudesta
valtaistuin vahvistuu.

13
Vanhurskaat huulet ovat kuninkaille mieleen, ja oikein puhuvaa he rakastavat.

14
Kuninkaan viha on kuoleman sanansaattaja, mutta sen lepyttää viisas
mies.

15
Kuninkaan kasvojen valo on elämäksi, ja hänen suosionsa on kuin
keväinen sadepilvi.

16
Parempi kultaa on hankkia viisautta, kalliimpi hopeata hankkia
ymmärrystä.

17
Oikeamielisten tie välttää onnettomuuden; henkensä saa
pitää, joka pitää vaelluksestansa vaarin.

18
Kopeus käy kukistumisen edellä, ylpeys lankeemuksen edellä.

19
Parempi alavana nöyrien parissa kuin jakamassa saalista ylpeitten kanssa.

20
Joka painaa mieleensä sanan, se löytää onnen; ja autuas se,
joka Herraan turvaa!

21
Jolla on viisas sydän, sitä ymmärtäväiseksi sanotaan,
ja huulten suloisuus antaa opetukselle tehoa.

22
Ymmärrys on omistajalleen elämän lähde, mutta hulluus on
hulluille kuritus.

23
Viisaan sydän tekee taitavaksi hänen suunsa ja antaa tehoa hänen
huultensa opetukselle.

24
Lempeät sanat ovat mesileipää; ne ovat makeat sielulle ja
lääkitys luille.

25
Miehen mielestä on oikea monikin tie, joka lopulta on kuoleman tie.

26
Työmiehen nälkä tekee työtä hänen hyväkseen,
sillä oma suu panee hänelle pakon.

27
Kelvoton mies kaivaa toiselle onnettomuutta; hänen huulillaan on kuin
polttava tuli.

28
Kavala mies rakentaa riitaa, ja panettelija erottaa ystävykset.

29
Väkivallan mies viekoittelee lähimmäisensä ja vie
hänet tielle, joka ei ole hyvä.

30
Joka silmiänsä luimistelee, sillä on kavaluus mielessä;
joka huulensa yhteen puristaa, sillä on paha valmiina.

31
Harmaat hapset ovat kunnian kruunu; se saadaan vanhurskauden tiellä.

32
Pitkämielinen on parempi kuin sankari, ja mielensä
hillitseväinen parempi kuin kaupungin valloittaja.

33
Helmassa pudistellen arpa heitetään, mutta Herralta tulee aina sen
ratkaisu.

Sananlaskut
17

1
Parempi kuiva kannikka rauhassa kuin talon täysi uhripaistia riidassa.

2
Taitava palvelija hallitsee kunnotonta poikaa ja pääsee
perinnönjaolle veljesten rinnalla.

3
Hopealle sulatin, kullalle uuni, mutta sydämet koettelee Herra.

4
Paha kuuntelee häijyjä huulia, petollisuus kuulee pahoja kieliä.

5
Joka köyhää pilkkaa, se herjaa hänen luojaansa; joka toisen
onnettomuudesta iloitsee, ei jää rankaisematta.

6
Vanhusten kruunu ovat lastenlapset, ja isät ovat lasten kunnia.

7
Ei sovi houkalle ylevä puhe, saati sitten ruhtinaalle valhe.

8
Lahjus on käyttäjänsä silmissä kallis kivi: mihin vain
hän kääntyy, hän menestyy.

9
Joka rikkeen peittää, se rakkautta harrastaa; mutta joka asioita
kaivelee, se erottaa ystävykset.

10
Nuhde pystyy paremmin ymmärtäväiseen kuin sata lyöntiä
tyhmään.

11
Pelkkää onnettomuutta hankkii kapinoitsija, mutta häntä
vastaan lähetetään armoton sanansaattaja.

12
Kohdatkoon miestä karhu, jolta on riistetty poikaset, mutta
älköön tyhmä hulluudessansa.

13
Joka hyvän pahalla palkitsee, sen kodista ei onnettomuus väisty.

14
Alottaa tora on päästää vedet valloilleen;
herkeä, ennenkuin riita syttyy.

15
Syyllisen syyttömäksi ja syyttömän syylliseksi tekijä
ovat kumpikin Herralle kauhistus.

16
Mitä hyötyä on rahasta tyhmän käsissä? Viisauden
hankkimiseen ei ole ymmärrystä.

17
Ystävä rakastaa ainiaan ja veli syntyy varaksi
hädässä.

18
Mieltä vailla on mies, joka kättä lyöpi,
joka menee toista takaamaan.

19
Joka toraa rakastaa, se rikkomusta rakastaa; joka ovensa korottaa, se hankkii
kukistumistaan.

20
Väärämielinen ei onnea löydä, ja kavalakielinen
suistuu onnettomuuteen.

21
Tyhmä on murheeksi siittäjällensä, ja houkan isä on
iloa vailla.

22
Terveydeksi on iloinen sydän, mutta murtunut mieli kuivuttaa luut.

23
Jumalaton ottaa lahjuksen vastaan toisen povelta
vääristääksensä oikeuden tiet.

24
Ymmärtäväisellä on viisaus kasvojensa edessä, mutta
tyhmän silmät kiertävät maailman rantaa.

25
Tyhmä poika on isällensä suruksi ja
synnyttäjällensä mielihaikeaksi.

26
Paha jo sekin, jos syytöntä sakotetaan; kovin kohtuutonta, jos jaloja
lyödään.

27
Joka hillitsee sanansa, on taitava, ja mielensä malttava on
ymmärtäväinen mies.

28
Hullukin käy viisaasta, jos vaiti on; joka huulensa sulkee, on
ymmärtäväinen.

Sananlaskut
18

1
Eriseurainen noudattaa omia pyyteitään; kaikin neuvoin hän
riitaa haastaa.

2
Tyhmän halu ei ole ymmärrykseen, vaan tuomaan julki oma
mielensä.

3
Kunne jumalaton tulee, tulee ylenkatsekin, ja häpeällisen menon
mukana häväistys.

4
Syviä vesiä ovat sanat miehen suusta, ovat virtaava puro ja viisauden
lähde.

5
Ei ole hyvä pitää syyllisen puolta ja vääräksi
vääntää syyttömän asiaa oikeudessa.

6
Tyhmän huulet tuovat mukanaan riidan, ja hänen suunsa kutsuu
lyöntejä.

7
Oma suu on tyhmälle turmioksi ja omat huulet ansaksi hänelle
itselleen.

8
Panettelijan puheet ovat kuin herkkupalat ja painuvat sisusten kammioihin asti.

9
Joka on veltto toimessansa, se on jo tuhontekijän veli.

10
Herran nimi on vahva torni; hurskas juoksee sinne ja saa turvan.

11
Rikkaan tavara on hänen vahva kaupunkinsa, ja korkean muurin kaltainen
hänen kuvitteluissaan.

12
Kukistumisen edellä miehen sydän ylpistyy, mutta kunnian edellä
käy nöyryys.

13
Jos kuka vastaa, ennenkuin on kuullut, on se
hulluutta ja koituu hänelle häpeäksi.

14
Miehekäs mieli pitää sairaankin pystyssä, mutta kuka voi
kantaa murtunutta mieltä?

15
Tietoa hankkii ymmärtäväisen sydän, tietoa etsii viisasten
korva.

16
Lahja avartaa alat ihmiselle ja vie hänet isoisten pariin.

17
Käräjissä on kukin ensiksi oikeassa, mutta sitten tulee
hänen riitapuolensa ja ottaa hänestä selvän.

18
Arpa riidat asettaa ja ratkaisee väkevien välit.

19
Petetty veli on vaikeampi voittaa kuin vahva kaupunki, ja riidat ovat kuin
linnan salvat.

20
Suunsa hedelmästä saa mies vatsansa kylläiseksi, saa kyllikseen
huultensa satoa.

21
Kielellä on vallassansa kuolema ja elämä; jotka sitä
rakastavat, saavat syödä sen hedelmää.

22
Joka vaimon löysi, se onnen löysi, sai Herralta mielisuosion.

23
Köyhä puhuu pyydellen, mutta rikas vastaa tylysti.

24
Häviökseen mies on monien ystävä, mutta on myös
ystäviä, veljiäkin uskollisempia.

Sananlaskut
19

1
Parempi on köyhä, joka nuhteettomasti vaeltaa, kuin huuliltansa
nurja, joka on vielä tyhmäkin.

2
Ilman taitoa ei ole intokaan hyväksi, ja kiirehtivän jalka astuu
harhaan.

3
Ihmisen oma hulluus turmelee hänen tiensä, mutta Herralle hän
sydämessään vihoittelee.

4
Tavara tuo ystäviä paljon, mutta vaivainen joutuu
ystävästänsä eroon.

5
Väärä todistaja ei jää rankaisematta, ja joka valheita
puhuu, se ei pelastu.

6
Monet etsivät ylhäisen suosiota, ja kaikki ovat anteliaan
ystäviä.

7
Köyhä on kaikkien veljiensä vihattu, vielä vierotumpi
ystävilleen. Tyhjiä sanoja hän saa tavoitella.

8
Joka mieltä hankkii, se sieluansa rakastaa; joka ymmärryksen
säilyttää, se onnen löytää.

9
Väärä todistaja ei jää rankaisematta, ja joka valheita
puhuu, se hukkuu.

10
Ei sovi tyhmälle hyvät päivät, saati sitten palvelijalle
hallita ruhtinaita.

11
Ymmärrys tekee ihmisen pitkämieliseksi, ja hänen kunniansa on
antaa rikos anteeksi.

12
Kuninkaan viha on kuin nuoren leijonan kiljunta, mutta hänen suosionsa on
kuin kaste ruoholle.

13
Tyhmä poika on isänsä turmio, ja vaimon tora on kuin
räystäästä tippuva vesi.

14
Talo ja tavara peritään isiltä, mutta toimellinen vaimo tulee
Herralta.

15
Laiskuus vaivuttaa sikeään uneen, ja veltto joutuu
näkemään nälkää.

16
Joka käskyt pitää, saa henkensä pitää; joka ei
teistänsä välitä, on kuoleman oma.

17
Joka vaivaista armahtaa, se lainaa Herralle, ja hän maksaa jälleen
hänen hyvän tekonsa.

18
Kurita poikaasi, kun vielä toivoa on; ethän halunne hänen
kuolemaansa.

19
Rajuluontoinen joutuu sakkoihin: vain yllytät, jos yrität apuun.

20
Kuule neuvoa, ota kuritus varteen, että olisit vasta viisaampi.

21
Monet ovat miehen mielessä aivoitukset, mutta Herran neuvo on
pysyväinen.

22
Ihaninta ihmisessä on hänen laupeutensa, ja köyhä on
parempi kuin valhettelija.

23
Herran pelko on elämäksi: saa levätä yönsä
ravittuna, eikä mikään paha kohtaa.

24
Laiska pistää kätensä vatiin, mutta ei saa sitä
viedyksi suuhunsa jälleen.

25
Lyö pilkkaajaa, niin yksinkertainen saa mieltä, ja jos
ymmärtäväistä nuhdellaan, niin hän
käsittää tiedon.

26
Joka isäänsä pahoin pitelee ja ajaa äitinsä pois, se
on kunnoton ja rietas poika.

27
Jos herkeät, poikani, kuulemasta kuritusta, niin eksyt pois tiedon
sanoista.

28
Kelvoton todistaja pitää oikeuden pilkkanaan, ja jumalattomien suu
nielee vääryyttä.

29
Tuomiot ovat valmiina pilkkaajille ja lyönnit tyhmien selkään.

Sananlaskut
20

1
Viini on pilkkaaja, väkijuoma remunpitäjä; eikä ole viisas
kenkään, joka siitä hoipertelee.

2
Kuninkaan peljättäväisyys on kuin
nuoren leijonan kiljunta; joka hänet vihoittaa, se henkensä rikkoo.

3
On kunniaksi miehelle riitaa karttaa, mutta kaikki hullut riitaa haastavat.

4
Syksyllä ei laiska kynnä; elonaikana hän tyhjää
tapailee.

5
Kuin syvät vedet ovat miehen sydämen aivoitukset, mutta
ymmärtäväinen mies ne ammentaa esiin.

6
Monet huutavat hyvyyttänsä kukin, mutta kuka löytää
luotettavan miehen?

7
Vanhurskas vaeltaa nuhteettomasti, onnelliset ovat lapset hänen
jälkeensä.

8
Kuningas istuu tuomioistuimella, hän silmillänsä perkaa kaiken
pahan pois.

9
Kuka voi sanoa: "Olen puhdistanut sydämeni, olen puhdas
synnistäni"?

10
Kahtalainen paino ja kahtalainen mitta-molemmat ovat
Herralle kauhistus.

11
Teoistansa tuntee jo poikasenkin, onko hänen menonsa puhdas ja oikea.

12
Kuulevan korvan ja näkevän silmän-molemmat
on Herra luonut.

13
Älä unta rakasta, ettet köyhtyisi; pidä silmäsi auki,
niin saat leipää kyllin.

14
"Huonoa, huonoa", sanoo ostaja, mutta mentyänsä pois
hän kehuskelee.

15
Olkoon kultaa, olkoon helmiä paljon, kallein kalu ovat taidolliset huulet.

16
Ota siltä vaatteet, joka toista takasi, ja ota häneltä pantti
vieraitten puolesta.

17
Makea on miehelle petoksella saatu leipä, mutta perästäpäin
hän saa suunsa täyteen soraa.

18
Neuvotellen suunnitelmat vahvistuvat, ja sotaa on sinun käytävä
neuvokkuudella.

19
Salaisuuden ilmaisee, joka panettelijana käy; älä siis antaudu
avosuisen pariin.

20
Joka isäänsä ja äitiänsä kiroaa, sen lamppu
sammuu pilkkopimeään.

21
Tavara, jota aluksi kiivaasti tavoitellaan, ei lopulta tuo siunausta.

22
Älä sano: "Minä kostan pahan"; odota Herraa, hän
auttaa sinua.

23
Kahtalainen paino on Herralle kauhistus, ja väärä vaaka ei ole
hyvä.

24
Herralta tulevat miehen askeleet; mitäpä ymmärtäisi
tiestänsä ihminen itse?

25
Ihmiselle on ansaksi luvata hätiköiden pyhä lahja ja vasta
perästäpäin harkita lupauksiansa.

26
Viisas kuningas perkaa jumalattomat pois viskimellään ja antaa
puimajyrän käydä heidän ylitsensä.

27
Ihmisen henki on Herran lamppu: se tutkistelee sydämen kammiot kaikki.

28
Laupeus ja uskollisuus on kuninkaan turva, ja laupeudella hän
valtaistuimensa tukee.

29
Voima on nuorukaisen kunnia, ja harmaat hapset ovat vanhusten kaunistus.

30
Mustelmat ja haavat puhdistavat pahantekijän, lyönnit puhdistavat
sydämen kammiot.

Sananlaskut
21

1
Kuninkaan sydän on Herran kädessä kuin vesiojat: hän
taivuttaa sen, kunne tahtoo.

2
Kaikki miehen tiet ovat hänen omissa silmissään oikeat, mutta
Herra tutkii sydämet.

3
Vanhurskauden ja oikeuden harjoittaminen on Herralle otollisempi kuin uhri.

4
Ylpeät silmät ja pöyhkeä sydän-jumalattomien lamppu-ovat syntiä.

5
Vain hyödyksi ovat ahkeran ajatukset, mutta kaikki touhuilijat saavat vain
vahinkoa.

6
Jotka hankkivat aarteita petollisin kielin, ovat haihtuva tuulahdus, hakevat
kuolemaa.

7
Jumalattomat tempaa pois heidän väkivaltansa, sillä eivät
he tahdo oikeutta tehdä.

8
Rikollisen tie on mutkainen, mutta puhtaan teot ovat oikeat.

9
Parempi asua katon kulmalla kuin toraisan vaimon huonetoverina.

10
Jumalattoman sielu himoitsee pahaa, lähimmäinen ei saa armoa
hänen silmiensä edessä.

11
Kun pilkkaajaa rangaistaan, viisastuu yksinkertainen; ja kun viisasta
neuvotaan, ottaa hän sen opiksensa.

12
Vanhurskas Jumala tarkkaa jumalattoman taloa, hän syöksee jumalattomat onnettomuuteen.

13
Joka tukkii korvansa vaivaisen huudolta, se joutuu itse huutamaan, vastausta saamatta.

14
Salainen lahja lepyttää vihan ja poveen kätketty lahjus kiivaan
kiukun.

15
Vanhurskaalle on ilo, kun oikeutta tehdään, mutta
väärintekijöille kauhu.

16
Ihminen, joka eksyy taidon tieltä, joutuu lepäämään
haamujen seuraan.

17
Puutteen mieheksi päätyy riemujen rakastaja, eikä rikastu se,
joka viiniä ja öljyä rakastaa.

18
Jumalaton joutuu lunastusmaksuksi vanhurskaan puolesta ja uskoton
oikeamielisten sijaan.

19
Parempi asua autiossa maassa kuin toraisan vaimon vaivattavana.

20
Kalliita aarteita ja öljyä on viisaan majassa, mutta tyhmä
ihminen syö suuhunsa sellaiset.

21
Joka vanhurskauteen ja laupeuteen pyrkii, se löytää
elämän, vanhurskauden ja kunnian.

22
Viisas ryntää sankarien kaupunkiin ja kukistaa varustuksen, joka oli
sen turva.

23
Joka suunsa ja kielensä varoo, se henkensä ahdistuksilta varoo.

24
Pilkkaajan nimen saa julkea röyhkeilijä, jonka meno on
määrätöntä julkeutta.

25
Oma halu laiskan tappaa, sillä hänen kätensä eivät
tahdo työtä tehdä.

26
Aina on hartaasti haluavia, mutta vanhurskas antaa
säästelemättä.

27
Jumalattomien uhri on kauhistus; saati sitten, jos se tuodaan ilkityön
edestä!

28
Valheellinen todistaja hukkuu, mutta kuunteleva mies saa aina puhua.

29
Julkeiksi tekee jumalaton kasvonsa, vakaiksi tekee oikeamielinen tiensä.

30
Ei auta viisaus, ei ymmärrys, ei mikään neuvo Herraa vastaan.

31
Hevonen on varustettu taistelun päiväksi, mutta voitto on Herran
hallussa.

Sananlaskut
22

1
Nimi on kalliimpi suurta rikkautta, suosio hopeata ja kultaa parempi.

2
Rikas ja köyhä kohtaavat toisensa; Herra on luonut kumpaisenkin.

3
Mielevä näkee vaaran ja kätkeytyy, mutta yksinkertaiset
käyvät kohti ja saavat vahingon.

4
Nöyryyden ja Herran pelon palkka on rikkaus, kunnia ja elämä.

5
Orjantappuroita ja pauloja on väärän tiellä; henkensä
varjelee, joka niistä kaukana pysyy.

6
Totuta poikanen tiensä suuntaan, niin hän ei vanhanakaan siitä
poikkea.

7
Rikas hallitsee köyhiä, ja velallinen joutuu velkojan orjaksi.

8
Joka vääryyttä kylvää, se turmiota niittää,
ja hänen vihansa vitsa häviää.

9
Hyvänsuopa saa siunauksen, sillä hän antaa
leivästään vaivaiselle.

10
Aja pois pilkkaaja, niin poistuu tora ja loppuu riita ja häväistys.

11
Joka sydämen puhtautta rakastaa, jolla on suloiset huulet, sen
ystävä on kuningas.

12
Herran silmät suojelevat taitoa, mutta uskottoman sanat hän
kääntää väärään.

13
Laiska sanoo: "Ulkona on leijona; tappavat vielä minut keskellä
toria".

14
Irstaitten vaimojen suu on syvä kuoppa; Herran vihan alainen kaatuu
siihen.

15
Hulluus on kiertynyt kiinni poikasen sydämeen, mutta kurituksen vitsa sen
hänestä kauas karkoittaa.

16
Vaivaiselle on voitoksi, jos häntä sorretaan, rikkaalle
tappioksi, jos hänelle annetaan.

17
Kallista korvasi ja kuuntele viisaitten sanoja ja tarkkaa minun taitoani.

18
Sillä suloista on, jos kätket ne sisimpääsi; olkoot ne
kaikki huulillasi valmiina.

19
Että Herra olisi sinun turvanasi, siksi olen minä nyt neuvonut juuri
sinua.

20
Olenhan ennenkin sinulle kirjoittanut, antanut neuvoja ja tietoa,

21
opettaakseni sinulle totuutta, vakaita sanoja, että voisit vakain sanoin
vastata lähettäjällesi.

22
Älä raasta vaivaista, siksi että hän on vaivainen,
äläkä polje kurjaa portissa,

23
sillä Herra ajaa hänen asiansa ja riistää hänen riistäjiltään
hengen.

24
Älä rupea pikavihaisen ystäväksi äläkä
seurustele kiukkuisen kanssa,

25
että et tottuisi hänen teihinsä ja saattaisi sieluasi ansaan.

26
Älä ole niitä, jotka kättä lyövät, jotka
menevät takuuseen veloista.

27
Jollei sinulla ole, millä maksaa, mitäs muuta, kuin viedään
vuode altasi!

28
Älä siirrä ikivanhaa rajaa, jonka esi-isäsi ovat
asettaneet.

29
Jos näet miehen, kerkeän toimissaan, hänen paikkansa on
kuningasten, ei alhaisten, palveluksessa.

Sananlaskut
23

1
Kun istut aterialle hallitsijan seurassa, niin pidä tarkoin mielessä,
kuka edessäsi on,

2
ja pane veitsi kurkullesi, jos olet kovin nälkäinen.

3
Älä himoitse hänen herkkujansa, sillä ne ovat petollisia
ruokia.

4
Älä näe vaivaa rikastuaksesi, lakkaa
käyttämästä ymmärrystäsi siihen.

5
Kun silmäsi siihen lentävät, on rikkaus mennyttä;
sillä se saa siivet kuin kotka, joka lentää taivaalle.

6
Älä syö pahansuovan leipää äläkä
himoitse hänen herkkujansa.

7
Sillä niinkuin hän mielessään
laskee, niin hän menettelee: hän sanoo sinulle: "Syö ja
juo", mutta hänen sydämensä ei ole sinun puolellasi.

8
Syömäsi palan sinä olet oksentava, ja suloiset sanasi sinä
tuhlasit turhaan.

9
Älä puhu tyhmän kuullen, sillä hän katsoo
ymmärtäväiset sanasi ylen.

10
Älä siirrä ikivanhaa rajaa äläkä mene orpojen
pelloille.

11
Sillä heidän sukulunastajansa on väkevä, ja hän ajaa
heidän asiansa sinua vastaan.

12
Tuo sydämesi kuritettavaksi ja korvasi taidon sanojen ääreen.

13
Älä kiellä poikaselta kuritusta, sillä jos lyöt
häntä vitsalla, säästyy hän kuolemasta.

14
Vitsalla sinä häntä lyöt, tuonelasta hänen sielunsa
pelastat.

15
Poikani, jos sinun sydämesi viisastuu, niin minunkin sydämeni
iloitsee;

16
ja sisimpäni riemuitsee, jos sinun huulesi puhuvat sitä, mikä
oikein on.

17
Älköön sydämesi kadehtiko
jumalattomia, mutta kiivaile aina Jumalan pelon puolesta,

18
niin sinulla totisesti on tulevaisuus, ja toivosi ei mene turhaan.

19
Kuule, poikani, ja viisastu, ja ohjaa sydämesi oikealle tielle.

20
Älä oleskele viininjuomarien parissa äläkä
lihansyömärien.

21
Sillä juomari ja syömäri köyhtyy,
ja unteluus puettaa ryysyihin.

22
Kuule isääsi, joka on sinut siittänyt, äläkä
äitiäsi halveksi, kun hän on vanhennut.

23
Osta totuutta, älä myy, osta viisautta, kuria ja
ymmärrystä.

24
neen saa riemuita vanhurskaan isä; joka viisaan
on siittänyt, sillä on ilo hänestä.

25
Olkoon sinun isälläsi ja äidilläsi ilo, sinun
synnyttäjäsi riemuitkoon.

26
Anna sydämesi, poikani, minulle, ja olkoot minun tieni sinun
silmissäsi mieluiset.

27
Sillä portto on syvä kuoppa, ja vieras vaimo on ahdas kaivo.

28
Vieläpä hän väijyy kuin rosvo, ja hän kartuttaa
uskottomia ihmisten seassa.

29
Kenellä on voivotus, kenellä vaikerrus? Kenellä
torat, kenellä valitus? Kenellä haavat ilman
syytä? Kenellä sameat silmät?

30
Niillä, jotka viinin ääressä viipyvät, jotka tulevat
makujuomaa maistelemaan.

31
Älä katsele viiniä, kuinka se punoittaa, kuinka se maljassa
hohtaa ja helposti valahtaa alas.

32
Lopulta se puree kuin käärme ja pistää kuin myrkkylisko.

33
Silmäsi outoja näkevät, ja sydämesi haastelee sekavia.

34
Sinusta on kuin makaisit keskellä merta, on kuin maston huipussa makaisit.

35
"Löivät minua, mutta ei koskenut minuun; pieksivät minua, mutta
en tiennyt mitään. Milloinkahan herännen? Tahdonpa taas hakea
tätä samaa."

Sananlaskut
24

1
Älä kadehdi pahoja ihmisiä äläkä halua
heidän seuraansa.

2
Sillä heidän mielensä miettii väkivaltaa, ja turmiota
haastavat heidän huulensa.

3
Viisaudella talo rakennetaan ja ymmärryksellä vahvaksi varustetaan.

4
Taidolla täytetään kammiot, kaikkea kallista ja ihanaa tavaraa
täyteen.

5
Viisas mies on väkevä, ja taidon mies on voipa voimaltansa.

6
Neuvokkuudella näet on sinun käytävä sotaa, ja
neuvonantajain runsaus tuo menestyksen.

7
Kovin on korkea hullulle viisaus, ei hän suutansa avaa portissa.

8
Jolla on pahanteko mielessä, sitä juonittelijaksi sanotaan.

9
Synti on hulluuden työ, ja pilkkaaja on ihmisille kauhistus.

10
Jos olet ollut veltto, joutuu ahtaana aikana voimasi ahtaalle.

11
Pelasta ne, joita kuolemaan viedään, pysäytä ne, jotka
surmapaikalle hoippuvat.

12
Jos sanot: "Katso, emme tienneet siitä", niin
ymmärtäähän asian sydänten tutkija; sinun sielusi
vartioitsija sen tietää, ja hän kostaa ihmiselle hänen
tekojensa mukaan.

13
Syö hunajaa, poikani, sillä se on hyvää, ja mesi on makeaa
suussasi.

14
Samankaltaiseksi tunne viisaus sielullesi; jos sen löydät, on sinulla
tulevaisuus, ja toivosi ei mene turhaan.

15
Älä väijy, jumalaton, vanhurskaan majaa, älä
hävitä hänen leposijaansa.

16
Sillä seitsemästi vanhurskas lankeaa ja nousee jälleen, mutta
jumalattomat suistuvat onnettomuuteen.

17
Älä iloitse vihamiehesi langetessa, älköön
sydämesi riemuitko hänen suistuessaan kumoon,

18
ettei Herra, kun sen näkee, sitä pahana pitäisi, ja
kääntäisi vihaansa pois hänestä.

19
Älä vihastu pahantekijäin tähden, älä kadehdi
jumalattomia.

20
Sillä ei ole pahalla tulevaisuutta; jumalattomien
lamppu sammuu.

21
Pelkää, poikani, Herraa ja kuningasta, älä sekaannu kapinallisten
seuraan.

22
Sillä yhtäkkiä tulee heille onnettomuus, tuomio-kuka
tietää milloin-toisille niinkuin
toisillekin.

23
Nämäkin ovat viisaitten sanoja. Ei ole hyvä tuomitessa
henkilöön katsoa.

24
Joka sanoo syylliselle: "Sinä olet syytön", sitä
kansat kiroavat, kansakunnat sadattelevat.

25
Mutta jotka oikein tuomitsevat, niiden käy hyvin, ja heille tulee onnen
siunaus.

26
Se huulille suutelee, joka oikean vastauksen antaa.

27
Toimita tehtäväsi ulkona ja tee valmista pellollasi;
sitten perusta itsellesi perhe.

28
Älä ole syyttä todistajana lähimmäistäsi vastaan,
vai petätkö sinä huulillasi?

29
Älä sano: "Niinkuin hän teki
minulle, niin teen minä hänelle, minä kostan miehelle hänen
tekojensa mukaan".

30
Minä kuljin laiskurin pellon ohitse, mielettömän miehen
viinitarhan vieritse.

31
Ja katso: se kasvoi yltänsä polttiaisia; sen pinta oli nokkosten
peitossa ja sen kiviaita luhistunut.

32
Minä katselin ja painoin mieleeni, havaitsin ja otin opikseni:

33
Nuku vielä vähän, torku vähän, makaa vähän
ristissä käsin,

34
niin köyhyys käy päällesi niinkuin
rosvo ja puute niinkuin asestettu
mies.

Sananlaskut
25

1
Nämäkin ovat Salomon sananlaskuja, Hiskian,
Juudan kuninkaan, miesten kokoamia.

2
Jumalan kunnia on salata asia, ja kuningasten kunnia on tutkia asia.

3
Taivaan korkeus ja maan syvyys ja kuningasten sydän on tutkimaton.

4
Kun hopeasta poistetaan kuona, kuontuu
kultasepältä astia.

5
Kun jumalaton poistetaan kuninkaan luota, vahvistuu hänen valtaistuimensa
vanhurskaudessa.

6
Älä tavoittele kunniaa kuninkaan edessä äläkä
asetu isoisten sijalle.

7
Sillä parempi on, jos sinulle sanotaan: "Käy tänne
ylös", kuin että sinut alennetaan ylhäisen edessä,
jonka silmäsi olivat nähneet.

8
Älä ole kärkäs käräjöimään;
muutoin sinulla ei lopulta ole, mitä tehdä, kun vastapuolesi on
saattanut sinut häpeään.

9
Riitele oma riitasi vastapuolesi kanssa, mutta toisen salaisuutta älä
ilmaise.

10
Muutoin sinua häpäisee, kuka sen kuuleekin, eikä huono huuto
sinusta lakkaa.

11
Kultaomenia hopeamaljoissa ovat sanat, sanotut aikanansa.

12
Kultainen korvarengas ja hienokultainen kaulakoru ovat viisas neuvoja ynnä
kuuleva korva.

13
Kuin lumen viileys elonaikana on luotettava lähetti
lähettäjälleen: herransa sielun hän virvoittaa.

14
Kuin pilvet ja tuuli, jotka eivät sadetta tuo, on mies, joka kerskuu
lahjoilla, joita ei anna.

15
Kärsivällisyydellä taivutetaan ruhtinas, ja leppeä kieli
murskaa luut.

16
Jos hunajata löydät, syö kohtuudella,
ettet kyllästyisi siihen ja sitä oksentaisi.

17
Astu jalallasi harvoin lähimmäisesi kotiin, ettei hän sinuun
kyllästyisi ja alkaisi sinua vihata.

18
Nuija ja miekka ja terävä nuoli on mies, joka väärin
todistaa lähimmäistänsä vastaan.

19
Kuin mureneva hammas ja horjuva jalka on uskottoman
turva ahdingon päivänä.

20
Kuin se, joka riisuu vaatteet pakkaspäivänä, kuin etikka
lipeän sekaan, on se, joka laulaa lauluja murheelliselle sydämelle.

21
Jos vihamiehelläsi on nälkä, anna hänelle leipää
syödä, ja jos hänellä on jano, anna hänelle vettä
juoda.

22
Sillä niin sinä kokoat tulisia hiiliä hänen
päänsä päälle, ja Herra sen sinulle palkitsee.

23
Pohjatuuli saa aikaan sateen ja salainen kielittely vihaiset kasvot.

24
Parempi on asua katon kulmalla kuin toraisan vaimon huonetoverina.

25
Kuin nääntyväiselle raikas vesi on hyvä sanoma kaukaisesta
maasta.

26
Kuin sekoitettu lähde ja turmeltu kaivo on vanhurskas, joka horjuu
jumalattoman edessä.

27
Liika hunajan syönti ei ole hyväksi, ja raskaitten asiain tutkiminen
on raskasta.

28
Kuin kaupunki, varustukset hajalla, muuria vailla, on mies, joka ei
mieltänsä hillitse.

Sananlaskut
26

1
Yhtä vähän kuin lumi kesällä ja sade elonaikana
soveltuu tyhmälle kunnia.

2
Kuin liitävä lintu, kuin lentävä pääskynen on
aiheeton kirous: ei se toteen käy.

3
Hevoselle ruoska, aasille suitset, tyhmille vitsa selkään!

4
Älä vastaa tyhmälle hänen hulluutensa mukaan, ettet olisi
hänen kaltaisensa sinäkin.

5
Vastaa tyhmälle hänen hulluutensa mukaan, ettei hän
itseänsä viisaana pitäisi.

6
Jalat altaan katkaisee ja vääryyttä saa juoda, joka sanan
lähettää tyhmän mukana.

7
Velttoina riippuvat halvatun sääret; samoin sananlasku tyhmäin
suussa.

8
Yhtä kuin sitoisi kiven linkoon kiinni, on antaa kunniaa tyhmälle.

9
Kuin ohdake, joka on osunut juopuneen käteen, on sananlasku tyhmäin
suussa.

10
Kuin jousimies, joka kaikkia haavoittaa, on se, joka tyhmän pestaa,
kulkureita pestaa.

11
Kuin koira, joka palajaa oksennuksilleen, on tyhmä, joka yhä uusii
hulluuksiansa.

12
Näet miehen, viisaan omissa silmissään-enemmän
on toivoa tyhmästä kuin hänestä.

13
Laiska sanoo: "Tuolla tiellä on leijona, jalopeura torien
vaiheilla".

14
Ovi saranoillaan kääntyilee, laiska vuoteellansa.

15
Laiska pistää kätensä vatiin; ei viitsi sitä
viedä suuhunsa jälleen.

16
Laiska on omissa silmissään viisaampi kuin seitsemän, jotka
vastaavat taitavasti.

17
Kulkukoiraa korviin tarttuu se, joka syrjäisten riidasta suuttuu.

18
Kuin mieletön, joka ammuskelee tulisia surmannuolia,

19
on mies, joka pettää lähimmäisensä ja sanoo:
"Leikillähän minä sen tein".

20
Halkojen loppuessa sammuu tuli, ja panettelijan poistuessa taukoaa tora.

21
Hehkuksi hiilet, tuleksi halot, riidan lietsomiseksi toraisa mies.

22
Panettelijan puheet ovat kuin herkkupalat ja painuvat sisusten kammioihin asti.

23
Kuin hopeasilaus saviastian pinnalla ovat hehkuvat huulet ja paha sydän.

24
Vihamies teeskentelee huulillaan, mutta hautoo petosta
sydämessänsä.

25
Jos hän muuttaa suloiseksi äänensä, älä
häntä usko, sillä seitsemän kauhistusta hänellä
on sydämessä.

26
Vihamielisyys kätkeytyy kavalasti, mutta seurakunnan kokouksessa sen
pahuus paljastuu.

27
Joka kuopan kaivaa, se itse siihen lankeaa; ja joka kiveä
vierittää, sen päälle se takaisin
vyörähtää.

28
Valheellinen kieli vihaa omia ruhjomiansa, ja liukas suu saa turmiota aikaan.

Sananlaskut
27

1
Älä huomispäivästä kersku, sillä et tiedä,
mitä mikin päivä synnyttää.

2
Kehukoon sinua toinen, ei oma suusi; vieras, eikä omat huulesi.

3
Raskas on kivi ja painava hiekka, mutta molempia raskaampi hullun suuttumus.

4
Kiukku on julma, viha on niinkuin tulva; mutta kuka
voi kestää luulevaisuutta?

5
Parempi julkinen nuhde kuin salattu rakkaus.

6
Ystävän lyönnit ovat luotettavat, mutta vihamiehen suutelot
ylenpalttiset.

7
Kylläinen polkee hunajaakin, nälkäiselle on kaikki karvaskin makeata.

8
Kuin pesästään paennut lintu, on mies paossa kotipaikoiltaan.

9
Öljy ja suitsuke ilahuttavat sydämen;
samoin ystävän hellyys, alttiisti neuvoja antavainen.

10
Ystävääsi ja isäsi ystävää älä
hylkää, äläkä hätäpäivänäsi
mene veljesi taloon: parempi läheinen naapuri kuin kaukainen veli.

11
Viisastu, poikani, ja ilahuta minun sydämeni,
niin minä voin antaa herjaajalleni vastauksen.

12
Mielevä näkee vaaran ja kätkeytyy, mutta yksinkertaiset
käyvät kohti ja saavat vahingon.

13
Ota siltä vaatteet, joka toista takasi, ja ota häneltä pantti
vieraan naisen tähden.

14
Joka siunaa ystäväänsä isoäänisesti aamulla
varhain, sille se luetaan kiroukseksi.

15
Räystäästä tippuva vesi sadepäivänä ja
toraisa vaimo ovat yhdenveroiset.

16
Joka tahtoo hänet salassa pitää, se tuulta salassa
pitää, se tavoittaa öljyä oikeaan käteensä.

17
Rauta rautaa hioo, ja ihminen toistansa hioo.

18
Joka viikunapuuta hoitaa, saa syödä sen hedelmää; ja joka
isännästänsä vaarin pitää, se tulee kunniaan.

19
Niinkuin kasvot kuvastuvat vedessä, niin ihmisen
sydän toisessa ihmisessä.

20
Tuonela ja horna eivät kylläänsä
saa; eivät myös saa kylläänsä
ihmisen silmät.

21
Hopealle sulatin, kullalle uuni; mies maineensa mukainen.

22
Survo hullua huhmaressa, petkelellä surveitten seassa: ei erkane
hänestä hänen hulluutensa.

23
Tiedä tarkoin, miltä pikkukarjasi näyttää; pidä
huoli laumoista.

24
Sillä eivät aarteet säily iäti; ja pysyykö kruunukaan
polvesta polveen?

25
Kun heinä on mennyt ja tuore äpäre
tulee näkyviin ja ruoho on koottu vuorilta,

26
on sinulla karitsoita puvuksesi ja vuohipukkeja pellon ostohinnaksi

27
ja vuohenmaitoa kyllin ravinnoksesi, perheesi ravinnoksi ja palvelijatartesi
elatukseksi.

Sananlaskut
28

1
Jumalattomat pakenevat, vaikka ei kenkään aja takaa, mutta vanhurskaat
ovat turvassa kuin nuori jalopeura.

2
Rikkomisensa tähden maa saa ruhtinaita paljon, mutta yhden
ymmärtäväisen miehen taidolla järjestys kauan pysyy.

3
Köyhä mies, joka vaivaisia sortaa, on kuin sade, joka lyö lakoon
eikä anna leipää.

4
Lain hylkijät kehuvat jumalattomia, mutta lain noudattajat kauhistuvat
heitä.

5
Pahat ihmiset eivät ymmärrä, mikä oikein on, mutta Herraa
etsiväiset ymmärtävät kaiken.

6
Parempi on köyhä, joka nuhteettomasti vaeltaa, kuin kahdella
tiellä mutkitteleva rikas.

7
Joka laista ottaa vaarin, on ymmärtäväinen poika; mutta
irstailijain seuratoveri saattaa isänsä häpeään.

8
Joka kartuttaa varojaan korolla ja voitolla, kokoaa niitä sille, joka
vaivaisia armahtaa.

9
Joka korvansa kääntää kuulemasta lakia, sen rukouskin on
kauhistus.

10
Joka eksyttää oikeamielisiä pahalle tielle, se lankeaa omaan
kuoppaansa; mutta nuhteettomat perivät onnen.

11
Rikas mies on omissa silmissään viisas, mutta
ymmärtäväinen köyhä ottaa hänestä
selvän.

12
Kun vanhurskaat riemuitsevat, on ihanuus suuri; mutta kun jumalattomat
nousevat, saa ihmisiä hakea.

13
Joka rikkomuksensa salaa, se ei menesty; mutta joka ne
tunnustaa ja hylkää, se saa armon.

14
Onnellinen se ihminen, joka aina on aralla tunnolla; mutta joka
sydämensä paaduttaa, se onnettomuuteen lankeaa.

15
Kuin muriseva leijona ja ahnas karhu on kurjan kansan jumalaton hallitsija.

16
Vähätaitoinen ruhtinas runsaasti kiskoo, mutta väärän
voiton vihaaja saa elää kauan.

17
Ihmisen, jota verivelka painaa, on pakoiltava hamaan hautaan asti;
älköön häntä suojeltako.

18
Nuhteettomasti vaeltavainen saa avun, mutta kahdella tiellä mutkittelija
kerralla kaatuu.

19
Joka peltonsa viljelee, saa leipää kyllin, mutta tyhjän
tavoittelija saa köyhyyttä kyllin.

20
Luotettava mies saa runsaan siunauksen, mutta jolla on kiihko rikastua, se ei
rankaisematta jää.

21
Ei ole hyvä henkilöön katsoa, mutta leipäpalankin
tähden rikkomus tehdään.

22
Pahansuova haluaa kiihkeästi varallisuutta eikä tiedä, että
hänet tapaa puute.

23
Joka toista nuhtelee, niinkuin minä neuvon, saa
suosiota enemmän kuin se, joka kielellänsä liehakoitsee.

24
Joka isältään ja äidiltään riistää ja
sanoo: "Ei tämä ole rikos", se on tuhontekijän toveri.

25
Tavaranahne nostaa riidan, mutta Herraan luottavainen tulee ravituksi.

26
Omaan sydämeensä luottavainen on tyhmä, mutta viisaudessa
vaeltava pelastuu.

27
Joka köyhälle antaa, se ei puutteeseen joudu; mutta joka
silmänsä häneltä sulkee, saa kirouksia paljon.

28
Kun jumalattomat nousevat, piileksivät ihmiset; mutta kun he hukkuvat,
niin hurskaat enentyvät.

Sananlaskut
29

1
Kuritusta saanut mies, joka niskurina pysyy, rusennetaan äkisti, eikä
apua ole.

2
Hurskaitten enentyessä kansa iloitsee, mutta jumalattoman hallitessa kansa
huokaa.

3
Viisautta rakastavainen on isällensä iloksi, mutta porttojen seuratoveri
hävittää varansa.

4
Oikeudella kuningas pitää maan pystyssä, mutta verojen kiskoja
sen hävittää.

5
Mies, joka lähimmäistään liehakoitsee, virittää
verkon hänen askeleilleen.

6
Pahalle miehelle on oma rikos paulaksi, mutta vanhurskas saa riemuita ja
iloita.

7
Vanhurskas tuntee vaivaisten asian, mutta jumalaton ei siitä
mitään ymmärrä.

8
Pilkkaajat kaupungin villitsevät, mutta viisaat hillitsevät vihan.

9
Viisas mies kun käräjöi hullun miehen kanssa, niin
tämä reutoo ja nauraa eikä asetu.

10
Murhamiehet vihaavat nuhteetonta, oikeamielisten henkeä he
väijyvät.

11
Tyhmä purkaa kaiken sisunsa, mutta viisas sen viimein
tyynnyttää.

12
Hallitsija, joka kuuntelee valhepuheita, saa palvelijoikseen pelkkiä
jumalattomia.

13
Köyhä ja sortaja kohtaavat toisensa; kumpaisenkin silmille Herra
antaa valon.

14
Kuninkaalla, joka tuomitsee vaivaisia oikein, on valtaistuin iäti vahva.

15
Vitsa ja nuhde antavat viisautta, mutta kuriton poika on äitinsä
häpeä.

16
Kun jumalattomat lisääntyvät, lisääntyy rikos, mutta
vanhurskaat saavat nähdä, kuinka he kukistuvat.

17
Kurita poikaasi, niin hän sinua virvoittaa ja sielullesi herkkuja tarjoaa.

18
Missä ilmoitus puuttuu, siinä kansa käy kurittomaksi; autuas se,
joka noudattaa lakia.

19
Ei ota palvelija sanoista ojentuakseen: hän kyllä
ymmärtää, mutta ei tottele.

20
Näet miehen, kärkkään puhumaan-enemmän
on toivoa tyhmästä kuin hänestä.

21
Jos palvelijaansa nuoresta pitäen hemmottelee, tulee hänestä
lopulta kiittämätön.

22
Pikavihainen mies nostaa riidan, ja kiukkuinen tulee rikkoneeksi paljon.

23
Ihmisen alentaa hänen oma ylpeytensä, mutta alavamielinen saa kunnian.

24
Joka käy osille varkaan kanssa, se sieluansa vihaa; hän kuulee
vannotuksen, mutta ei ilmaise mitään.

25
Ihmispelko panee paulan, mutta Herraan luottavainen on turvattu.

26
Hallitsijan suosiota etsivät monet, mutta Herralta tulee miehelle oikeus.

27
Vääryyden mies on vanhurskaille kauhistus,
ja oikean tien kulkija on kauhistus jumalattomalle.

Sananlaskut
30

1
Aagurin, Jaaken pojan,
sanat; lauselma. Näin puhuu se mies: Minä olen väsyttänyt
itseni, Jumala; olen väsyttänyt itseni, Jumala, ja menehdyn.

2
Sillä järjetön olen minä mieheksi, ei ole minulla
ihmisymmärrystä;

3
enkä ole oppinut viisautta, tullakseni tuntemaan Pyhintä.

4
Kuka on noussut taivaaseen ja astunut sieltä alas? Kuka on koonnut
kouriinsa tuulen? Kuka on sitonut vedet vaipan sisään? Kuka on
kohdalleen asettanut maan ääret kaikki? Mikä on hänen
nimensä ja mikä hänen poikansa nimi, jos sen tiedät?

5
Jokainen Jumalan sana on taattu; hän on niiden kilpi, jotka häneen
turvaavat.

6
Älä lisää hänen sanoihinsa mitään, ettei
hän vaatisi sinua tilille ja ettet valhettelijaksi
joutuisi.

7
Kahta minä sinulta pyydän, älä niitä minulta koskaan
kiellä, kuolemaani saakka:

8
Vilppi ja valhepuhe pidä minusta kaukana. Älä
köyhyyttä, älä rikkautta minulle anna; anna minulle
ravinnoksi määräosani leipää,

9
etten kylläisenä tulisi kieltäjäksi ja sanoisi: "Kuka
on Herra?" ja etten köyhtyneenä varastaisi ja rikkoisi Jumalani
nimeä vastaan.

10
Älä kieli palvelijasta hänen herrallensa; muutoin hän sinut
kiroaa, ja sinä saat siitä kärsiä.

11
Voi sukua, joka isäänsä kiroaa eikä siunaa
äitiänsä;

12
sukua, joka on omissa silmissään puhdas, vaikka ei ole pesty
liastansa!

13
Voi sukua-kuinka ylpeät ovatkaan sen silmät
ja kuinka korskea silmänluonti-

14
sukua, jonka hampaat ovat miekkoja ja leukaluut veitsiä
syödäksensä kurjat maasta pois ja köyhät ihmisten
joukosta!

15
Verenimijällä on kaksi tytärtä: Anna vielä! Anna
vielä! Kolme on, jotka eivät kylläänsä
saa, neljä, jotka eivät sano: "Jo riittää":

16
tuonela, hedelmätön kohtu, maa, joka ei saa kylläänsä
vedestä, ja tuli, joka ei sano: "Jo riittää".

17
Joka isäänsä pilkkaa ja pitää halpana totella
äitiänsä, häneltä korpit puron luona hakkaavat
silmän, ja kotkan poikaset syövät sen.

18
Kolme on minusta ylen ihmeellistä, ja neljä on, joita en
käsitä:

19
kotkan jäljet taivaalla, käärmeen jäljet kalliolla, laivan
jäljet keskellä merta ja miehen jäljet nuoren naisen
tykönä.

20
Samoin ovat avionrikkoja-vaimon jäljet: hän
syö, pyyhkii suunsa ja sanoo: "En ole pahaa tehnyt".

21
Kolmen alla järkkyy maa, ja neljän alla ei se jaksa kestää:

22
orjan alla, kun hän kuninkaaksi pääsee, houkan, kun hän saa
kyllälti leipää,

23
hyljityn alla, kun hän miehen saa, ja
palvelijattaren, kun hän emäntänsä
syrjäyttää.

24
Neljä on maassa vähäisintä, mutta viisaan viisasta silti:

25
Muurahaiset ovat voimaton kansa, mutta he hankkivat leipänsä
kesällä;

26
tamaanit ovat heikko kansa, mutta he laittavat
majansa kallioihin;

27
heinäsirkoilla ei ole kuningasta, mutta koko lauma lähtee
järjestyksessä liikkeelle;

28
sisiliskoon voi tarttua käsin, mutta kuitenkin se oleskelee kuninkaan
linnoissa.

29
Kolmella on komea astunta, ja neljä komeasti kulkee:

30
leijona, sankari eläinten joukossa, joka ei vääjää
ketään,

31
hevonen, solakkakylki, tai kauris, ja kuningas joukkonsa johdossa.

32
Jos ylpeilit-olipa se houkkamaisuutta tai harkittua-niin laske käsi suullesi.

33
Sillä maitoa pusertamalla saa voin, nenää pusertamalla saa
veren, ja vihoja pusertamalla saa riidan.

Sananlaskut
31

1
Lemuelin, Massan kuninkaan, sanat, joilla hänen äitinsä kasvatti
häntä.

2
Mitä, poikani; mitä, kohtuni poika; mitä, lupausteni poika?

3
Älä anna voimaasi naisille, vaellustasi kuningasten turmelijatarten
valtaan.

4
Ei sovi kuningasten, Lemuel, ei sovi kuningasten
viiniä juoda eikä ruhtinasten kysellä: "Missä
väkijuomaa?"

5
Muutoin hän juodessaan unhottaa, mitä saädetty
on, ja vääntelee kaikkien kurjuuden lasten oikeuden.

6
Antakaa väkevää juomaa menehtyvälle ja viiniä
murhemielisille.

7
Sellainen juokoon ja unhottakoon köyhyytensä
älköönkä enää vaivaansa muistelko.

8
Avaa suusi mykän hyväksi, oikeuden hankkimiseksi kaikille sortuville.

9
Avaa suusi, tuomitse oikein, hanki kurjalle ja köyhälle oikeus.

10
Kelpo vaimon kuka löytää? Sellaisen arvo on helmiä paljon
kalliimpi.

11
Hänen miehensä sydän häneen luottaa, eikä siltä
mieheltä riistaa puutu.

12
Hän tekee miehellensä hyvää, ei pahaa, kaikkina
elinpäivinänsä.

13
Hän puuhaa villat ja pellavat ja halullisin käsin askartelee.

14
Hän on kauppiaan laivojen kaltainen: leipänsä hän noutaa
kaukaa.

15
Kun yö vielä on, hän nousee ja antaa ravinnon perheellensä,
piioilleen heidän osansa.

16
Hän haluaa peltoa ja hankkii sen, istuttaa viinitarhan kättensä
hedelmällä.

17
Hän voimalla vyöttää kupeensa ja käsivartensa
vahvistaa.

18
Hankkeensa hän huomaa käyvän hyvin, ei sammu hänen
lamppunsa yöllä.

19
Hän ojentaa kätensä kehrävarteen ja käyttelee
värttinää kämmenissään.

20
Hän avaa kätensä kurjalle, ojentaa köyhälle molemmat
kätensä.

21
Ei pelkää hän perheensä puolesta lunta, sillä koko
hänen perheensä on puettu purppuravillaan.

22
Hän valmistaa itsellensä peitteitä; hienoa pellavaa ja
punapurppuraa on hänen pukunsa.

23
Hänen miehensä on tunnettu porteissa, maanvanhinten seassa
istuessansa.

24
Hän aivinapaitoja tekee ja myy, vöitä
hän kauppiaalle toimittaa.

25
Vallalla ja kunnialla hän on vaatetettu, ja hän nauraa tulevalle
päivälle.

26
Suunsa hän avaa viisauden sanoihin, hänen kielellään on
lempeä opetus.

27
Hän tarkkaa talonsa menoa, eikä hän laiskan leipää
syö.

28
Hänen poikansa nousevat ja kiittävät hänen onneansa;
hänen miehensä nousee ja ylistää häntä:

29
"Paljon on naisia, toimellisia menoissaan, mutta yli niitten kaikkien
kohoat sinä".

30
Pettävä on sulous, kauneus katoavainen; ylistetty se vaimo, joka
Herraa pelkää!

31
Suokaa hänen nauttia kättensä hedelmiä, hänen tekonsa
häntä porteissa ylistäkööt.